Eleki Krónika – 2005. január

Elek és a térséggel kapcsolatos fejlesztések
Interjú Veres József politikai államtitkárral
- Békés megye a leszakadozó térségek közé tartozik. Az elmúlt években ez az elszakadás mintha egyre szembetűnőbbé válna. Mint államtitkár, és az MSZP megyei elnöke hogyan vélekedik erről?
Úgy gondolom, hogy miközben vannak statisztikai mutatók, amelyek valóban nem tükröznek olyan rózsás állapotot, azt észlelhetjük, hogy a megyében sok olyan feltétel teremtődik, ami a további fejlődéshez elengedhetetlen. Ilyen például az átképzési rendszer átalakítása, több településen elindult a pályázóképesség kialakítása, a fejlesztési programok beindítása.
Az tény, hogy Békés megyében a jelenlegi foglalkoztatottság 43-45%, tehát nagyon sok szabad munkaerő van. Egy jól működő, az igényekre rugalmasan válaszolni tudó továbbképző, átképző rendszer már kialakult. Ha ez még hatékonyabbá válik, ez lehet a megye egyik legnagyobb értéke. Most volt egy beszélgetés annak a szervezetnek az első számú vezetőjével, aki a befektetés ösztönzés és a kereskedelmi fejlesztés felelőse Magyarországon. Ugyanezeket a szempontokat emelte ki. Azt is nagyon javasolta, hogy minden településnek érdemes átgondolni, hogyan tudja saját gazdaságát fejleszteni. Én azzal bővíteném ki, hogy nem csak a gazdaságát, hiszen 2005 őszéig el fog dőlni, Magyarország milyen fő irányvonalban fog fejlődni 2015-ig. Alapvető fontosságú tehát, hogy Elek polgárai le tudjanak ülni és végig tudják gondolni azt, milyen településen szeretnének 2015-ben élni, és mi az a néhány, 4-5, maximum 6 fejlesztési irány, amiben, ha mindenki egyetért, ha az elérhető forrásokat ezekre koncen- trálják, akkor az ott élők életminősége a leggyorsabban, a leghatékonyabban növekszik, a legtöbb munkahelyet lehet teremteni, a legtöbb jövede- lemre lehet szert tenni az egész térség számára. Ez a folyamat egy önépítő folyamattá alakítható, hiszen minél többen rendelkeznek munkahellyel, jövedelemmel, annál kisebb az önkormányzatok támogatási, szociális ellátási terhe, a vállalkozók számára annál több a potenciális fogyasztó, aki tud tőlük vásárolni.
Ha az önkormányzatok létrehozzák azokat a részeiket, ahová ide vonzzák a szakembereket, akik a fejlesztésekhez értenek, akik tudnak pályázatokat írni, íratni, akkor a források sokszoroz- hatók. Ha már itt van 1-2 cég, akik piacot jelentenek más cégek számára, akkor azok már szívesebben jönnek a térségbe. Ha javítjuk a közlekedést, akkor az emberek könnyebben tudnak az egyik helyről a másikra átmenni és például munkát vállalni, a kereskedők könnyebben tudják mozgatni az árujukat, mezőgazdaságban dolgozók is hamarabb el tudják vinni a tároló- és feldolgozóhelyekre, kisebb költséggel. Mindez előremenő folyamatban javuló helyzetet teremthet.
- Ön szerint van-e me- gyénkben megfelelő érdek- képviselet ahhoz, hogy ered- ményesebben lobbizzunk munkahelyek teremtéséért, a befektetők megjelenéséért?
Sokat lehet javítani ezen a képességen. A megyei közgyűlés elnökével ezért javasoltuk azt, hogy hozzunk létre egy formális lobbitanácsot. Ebben az elekiek segítségére nagyon számítunk, hiszen kiváló lehetőség az, hogy az Elekiek Világnapja és Világszövetsége tényleg a világ nagyon sok országába elszármazott elekiekkel dolgozik, tartja a kapcsolatot. Nagyon jól tudjuk, hogy valaki döntsön arról, hol helyezi el a legújabb befektetését, a személyes kötődés nagyon sokat jelent. Ha tudunk találni olyan cégeknél, bankoknál dolgozó megfelelő beosztásban lévő ismerősöket, barátokat, elszármazottakat, rokonokat, akik akarnak és tudnak is tenni ezért a térségért, nagyon sokat lendíthet rajtunk. Mint ahogy arról is beszéltünk, hogy szeretnénk egy hazatérés programot is indítani, ami azt tenné lehetővé, hogy azok a fiatalabb és kevésbé fiatalabb elszármazott földijeink, akik elmentek a világba, dolgoznak valahol, kapcsolatokkal, tudással rendelkeznek, jöjjenek haza és segítsék, gyorsítsák ezt a fejlődést. Az ő ismereteik alapján szép keresetekre tehetnek szert, és pótolhatják azokat a hiányosságainkat, amiket ha most nulláról kellene indítani, kiképezni az itt élőket, sokkal nehezebb lenne. Ez a fajta kettős mozgás, hogy a fiataljaink menjenek el, tanuljanak, lássanak világot és minél többen jöjjenek vissza ezekkel az ismeretekkel, nagyon jelentős gyorsítást jelenthet ebben a folyamatban és nagyon erősítheti a mi érdek-képviseleti képességeinket is.
- Ön mit javasol, hogyan tudnánk kihasználni még jobban Elek kedvező helyzetét?
Tudom, hogy a polgármester úr és a képviselő-testület nagyon sok kapcsolatot épített ki és tart fenn, valamint céltudatosan törekszenek ezeknek a lehetőségeknek a kihasználására. Én nem csak arra bíztatnám őket, hogy Elek saját érdekében tegyék ezt, hanem kifejezetten kérném, hogy gondolkozzanak a szélesebb térség, adott esetben a megye ilyen típusú lehetőségein is, hiszen elképzelhető, hogy bizonyos fejlesztéseket nem csak az adott településen érdemes kialakítani. Ha együttműködés alakul ki, megvalósul egy jó párbeszéd és egy valós bizalom a partnerekkel, akkor ebben mindnyájan jól járhatunk.
- Köszönöm az interjút.
Kristóf Kornél

Nyugdíjasok találkoztak
2004. december utolsó napjaiban a polgármesteri hivatalba hívta baráti beszélgetésre a hivatalból nyugdíjba távozott kollégákat Pluhár László polgármester úr. A kis ünnepségen jelen volt még dr. Kerekes Éva jegyző asszony is.
A polgármester úr tájékoztatta a vendégeket a polgármesteri hivatal tevékenységéről, az elmúlt év gondjairól, bajairól, a tervekről, célokról, lehetőségekről. Ezután a „volt dolgozók” kérdéseket tettek fel – létszámleépítés, településfejlesztés, főtér kialakítás, városiasabbá tétel, csapadékvíz elvezetés kérdésében. A beszélgetés végén a nyugdíjasok megjegyezték: már régen várták, hogy egyszer valaki megkérdezi, hogy vannak, mi a véleményük, lehet hogy még hasznossá is tehetnék magukat.
Lantos Mihályné

Testvérvárosok jókívánságai
Az új év közeledtével egyre-másra érkeztek a köszöntések a polgármesteri hivatalba. Gerolzhofen város polgármesterének, Hartmut Brauer úr leveléből idézek: „A karácsonyi üdvözlő levelemben megemlítettem a Gerolzhofenben megrendezett Európai Partnerhétvége rendezvénysorozatát, és megköszöntem az elekiek közreműködését. Ma az az öröm ért, hogy két oklevelet küldhetek meg, amelyeket Bajorországi, tudományért, kutatásért és művészetért felelős államminiszter, dr. Thomas Goppel állított ki. Bajorország néhány éve ünnepli a Zene Európai Napját. Gerolzhofen a Partnerkapcsolati hétvége rendezvénysorozatával bejelentkezett ebbe az ünnepségsorozatba, és szerepeltettük rendezvényünket a bajorországi programkatalógusban. Dr. Goppel miniszter úr két oklevelet juttatott el hozzám, köszönetképpen az „Edel-Nachtigall” és a „Pacsirta” tánccsoportnak.
Elek város minden lakója számára egészséges és sikeres új esztendőt kívánok.”
Alerheim község polgármestere Gerhard Ament úr Elek város minden lakójának áldott karácsonyt és 2005-re sok szerencsét, sikereket, egészséget és megelégedettséget kíván.
Az Eleker Heimatkomitee és Schimpl Veronika asszony Leimenből kívánt minden eleki polgárnak békés, boldog új évet, sikereket. Klarissa Klemm asszony sikerekben gazdag, békés, megelégedett új évet kíván. Hans-Peter Bemheier és családja küldi üdvözletét az eleki polgároknak. Zandenbach város polgármestere küldte jókívánságát az eleki polgároknak az új év alkalmából. Wolfgang Erns úr szintén jókívánságait küldte az eleki lakosoknak. Reinhold Unrath úr Bishcenuból kívánt boldog új évet, Josef Strifler úr szintén jókívánságait küldte.
De megérkeztek az üdvözlő lapok, jókívánságok Nagykaposról, a romániai testvárvárosokból (Graniceri, Borossebes, Faget), és még számtalan helyről.
Tóth Imre országgyűlési képviselőnktől, a Magyarországi Kisebbségi Országos Önkormányzatának Hivatalától és sok-sok magánembertől, intézményektől, szervezetektől.
Természetes, hogy mindenkit nem tudtam felsorolni, csak szemelgettem a lehetőségekből. Akikről nem írtam, elnézést kérek – minden jóakaratú ember kívánságát tolmácsolom.
Lantos Mihályné

Beszélgetés dr. Ramasz Károly belgyógyász-, eleki háziorvossal
Doktor úr nem is olyan régen praktizál Eleken, de úgy hiszem ezalatt a viszonylag rövid idő alatt is sikerült megkedveltetnie magát. A városban már szinte mindenki megszokta azt, hogy az a télen-nyáron is versenykerékpárral közlekedő orvos , “a” Ramasz doktor...
Arra szeretném kérni a doktor urat, hogy válaszoljon a Krónika néhány kérdésére, hisz azokat valószínűleg sokan érdeklődéssel fogják olvasni. Először is, hogy érzi magát Eleken?
Köszönöm, kitűnően. Ezt mi sem bizonyítja jobban, minthogy sikerült telket vásárolnunk a Kossuth Lajos utcában, s tavasszal elkezdhetjük a családi házunk építését. Kislányunk, Lujza már lassan fél éves, egészséges, nagyon sok örömet okoz. A háziorvosi munkám is lélekben felemel. Örvendezve állapíthatom meg, hogy a körzetem lélekszáma jelenleg is dinamikusan növekszik, ami az emberek irántam való bizalmát igazolja.
Milyennek tartja városunk egészségügyi ellátottságát ?
Az átlagosnál sokkal jobbnak, ha arra gondolok, hogy jelenleg öt felnőtt háziorvos, gyermekorvos, fogorvos dolgozik az öt és félezres lélekszámú városban. Magyarországon hatalmas (és növekvő) gond az orvoshiány. Az ezer főt el nem érő lélekszámú kistelepülések között számtalan állandó orvos nélkül van. Bevált gyakorlat, hogy az egymással szomszédos kistelepüléseket heti fogadóórák formájában látja el a körorvos. Ezek alapján joggal állíthatom, hogy Elek kivételesen jó helyzetben van.
Milyen körzetének egészségügyi állapota?
A magyar átlagba illeszthetőnek tartom, amit az év végi kötelező statisztikai jelentés számadatai is alátámasztanak. 14-95 éves koró emberek/betegek tartoznak hozzám. A fiatalok többsége egészséges, de már közöttük is akad gondozást igénylő magas vérnyomás-, cukor-, endokrin-, krónikus légzőszervi-,emésztőszervi betegségben szenvedő. Hála Istennek, számos egészséges idős páciensem is van. Örvendetes, hogy viszonylag kevés a szenvedélybeteg, de számuk gyarapodására fel kell készülnöm.
Milyen kisebb-nagyobb betegségekre számíthat ebben a hónapban az átlagos eleki polgár?
A téli hónapok elsősorban a légúti fertőzések időszaka. Felső- és alsó légúti vírusos, bakteriális gyulladások miatt gyakran kiürülnek ilyenkor az iskolapadok, veszélyt jelentenek az otthon telelő idős ember kényes egyensúlyi helyzetére, gyakran életveszélyt is okozva. Szerencsére a leginkább rettegett influenzajárvány eddig nem mutatkozott, az ingyenesen rendelkezésre álló influenza -védőoltást az arra jogosultak (60 év felettiek, krónikus keringési, légzőszervi, daganatos, cukor- és más anyagcsere betegségben stb. szenvedő betegek) nagy többsége felvette. 2-3 hete profúz hasmenéssel, hányással, hasi fájdalmakkal, olykor lázas állapottal járó tápcsatorna hurut miatt jelentkeztek sokan orvosi ellátásért. Ez a tünetkör inkább a nyári ételmérgezésekre jellemző, télen bizonyos vírusfertőzések okoznak hasonló panaszokat, olykor majdnem járványos méreteket öltve. A betegség tüneti kezelést igényel, legfontosabb a folyadék és ásványi anyag pótlás, a kiszáradás elkerülése. Tünetileg láz- és fájdalomcsillapító, görcsoldó, hányinger csillapító, orvosi szén tartozik a kezeléshez, mely gyógyszerek recept nélkül is beszerezhetők a patikában. A higiénés rendszabályok betartása kiemelendő. A január a halálozási statisztikákban a közlekedési balesetektől eltekintve is fekete hónap. Most egy az átlagosnál melegebb, de változékony januárnak nézünk elébe. A váltakozó meleg és hidegfrontok fokozottan igénybe veszik az idült szív- és központi idegrendszeri keringési betegségben, magasvérnyomásban szenvedő betegeket, az addigi egyensúlyi állapotukat heveny keringési katasztrófák képében borítva fel. A frontérzékeny emberek ilyen súlyos következmény nélkül is több fejfájásra, szédülékenységre, vegetatív panaszra számíthatnak.
Mi a véleménye röviden a legfontosabb magyar közéleti problémákról?
Előre bocsátom, hogy politikai irányultságomat tekintve polgári -liberális érzületű vagyok. Ennek ellenére feltétlenül szükségesnek tartom az egészségügy teljes, így intézményi privatizációját is minél hamarabb, amit a társadalombiztosítás magánosításának kellene követni. Az egészségügy gyógyulását véleményem szerint csak a tulajdonos váltástól az érdekeltségi viszonyok megváltozásától lehet várni. Biztos vagyok benne, hogy a szegény emberek sem maradnak ellátás nélkül.
A rendszerváltozás sok problémát nem oldott meg, ezek között kiemelkedik az egészségügy. A hirtelen meglódult gazdasági növekedés, a dolgozóval szembeni növekvő elvárások, változó kihívás, versenyhelyzet, fokozódó stressz több beteget termelt, akik között sok a szorongó, mentális beteg, dorgfüggő. Ezen betegek nagy hányada azonban nem kerül az egészségügy gépezetébe, hiszen az új kihívások, versenyhelyzet nem engedi a betegállományt, ami az egyén számára pozíció-, állásvesztést jelent. Az emberek nem mennek el a szűrővizsgálatokra, mert nincs rá idejük, holott ingyenes. A negatív jelenségek mellett azért pozitív változás is megfigyelhető: a magyar állampolgárok várható élettartama - ami a rendszerváltozás előtt Európában a legrosszabb volt - lassan közelíti az európai átlagot. Ennek hátterében a dohányzás, mértéktelen alkoholfogyasztás terén tapasztalható javulás, a keringési betegségek kezelése terén elért eredmények állnak. A lakosság nyugat erurópaihoz hasonlítható elöregedésével mi is hamarosan szembe kell nézzünk. Fel kell készülnünk családi és intézményi szinten is az idős emberek gondozására, ápolására.
A rendszerváltozás kulturális téren is okozott csalódást. Romlott diákjaink felkészültsége, sok hagyományos értéket elvesztettünk. Sajnos az én szakmám is elvesztette presztízsét
A kettős állampolgárság kérdése szerintem nem lehet kérdés. A szavazáson tanúsított érdektelenség nagyon elszomorító volt. Megérdemeltük a határon kívül élő rokonaink bírálatát.
Ha van szabad ideje, akkor azt mivel tölti ?
Leginkább a családommal, a szellemi és testi kondíció megőrzésével. Ilyenkor télen leginkább úszni, szaunázni szeretek, nyáron kerékpározni.
Köszönöm a beszélgetést. Boldog új évet, illetve minél kevesebb beteget kívánok!
/Reményeink szerint a beszélgetést még majd a későbbiekben is folytatjuk, amit természetesen Önök is olvashatnak./
Rapajkó Tibor

MEGHÍVÓ!
Az Eleki Németek Egyesülete és az Eleki Német Kisebbségi Önkormányzat 2005. február hó 5-én (szombat) 19.00 órai kezdettel rendezi meg a hagyományos batyus sváb bálat a Reibel Mihály Művelődési Központban. Belépődíj 700.- Ft/fő, a zenét Tápai Ferenc és zenekara szolgáltatja. Jegyek a helyszínen, valamint a II. számú óvodában (Kétegyházi út 20.) elővételben kaphatók.
A szervezők mindenkit szeretettel várnak.

Batyus bál
A Román Kisebbségi Önkormányzat 2005. január 22-én, 19 órai kezdettel rendezi meg a román hagyományos batyus bálat a Reibel Mihály Művelődési Központban. Belépődíj: 300.- Ft. A zenét a romániai SINTANA-i zenekar szolgáltatja. Jegyek megvásárolhatók a művelődési központban, a könyvtárban és a Román Iskolában. (Az eseményre meghívást kaptak többek között a romániai Borossebes, Faget és Graniceri (Ottlaka) polgármesterei és kíséretük (az előjelzés alapján itt is lesznek).
A bálra minden érdeklődőt szeretettel várnak a szervezők. 

Békés Megyei Kisebbségi Nap Eleken
2004. december 16-án délután a Reibel Mihály Művelődési Központban úgy gyülekeztek a résztvevők, mintha egy családi ünnepségre érkeztek volna. Mindenhonnan kedves szavak, köszöntések hallatszottak, hol németül, hol szlovákul, románul, cigányul. Egy biztos volt, hogy mindenki mindenkit ismert. A díszünnepség programja az eleki dr. Mester György Általános Iskola tanulóinak szavalatával kezdődött. Veres Péter „Én nem mehetek el innen” című művéből mondtak el részletet Zsidó Nóra és Drágos Mercédesz 7. osztályos tanulók. Ezután Pluhár László polgármester úr köszöntötte a kedves vendégeket. A díszünnepségnek neves vendégei is voltak. Maria Pop asszony, Románia Szegedi Főkonzulátusának konzulja, Radu Florea úr, Románia Szegedi Főkonzulátusának alkonzulja, Ladislav Tiscler úr, a Szlovák Köztársaság Békéscsabai Főkonzulátusának konzulja, Veres József úr, a Miniszterelnöki Hivatal politikai államtitkára, dr. Pelcsinszky Boleszláv, Békés Megye Képviselő-testületének alelnöke, Tolnai Péter úr, Békés Megye Képviselő-testületének Nemzeti és Etnikai Kisebbségi Bizottságának elnöke, Kreszta Traján úr, a Magyarországi Románok Országos Önkormányzatának elnöke, Dógi János úr, az Országos Cigány Önkormányzatának alelnöke, dr. Csicsely Ilona asszony, az Országos Szlovák Önkormányzat Regionális Irodavezetője, Illyés Edda asszony, a Magyarországi Németek Országos Önkormányzatának Regionális Irodavezetője.
A polgármester úr szólt arról, hogy nekünk elekieknek nagy megtiszteltetést jelent, hogy itt rendezték meg Elek városában ezt a nagyszabású ünnepséget így a település lakói is részt vehetnek rajta. Ezután beszélt a település történetéről, a kétévente immár hagyományosan megrendezésre kerülő Elekiek Világtalálkozójáról, a négy nemzetiség békés egymás mellett éléséről. Az országos emlékműről szólva, melyet a németek kiűzetésének emlékére emeltek, büszkén mondta, hogy valóban országos hírűvé vált, hiszen nagyon sokan látogatnak ide, hogy megtekinthessék e csodálatos alkotást. Az 1796-ban épült barokk stílusú templomról, a római katolikus temető szépségeiről, a 19-20. században épült polgári házak művészeti igényességéről is igen elismerően szólt. Megelégedéssel beszélt arról, hogy a négy nemzetiség közül három rendelkezik tájházzal. Az ünnepi köszöntőt Veres József a Miniszterelnöki Hivatal politikai államtitkára mondta. Saját családja példájából indult, ami a 20. század tipikus példája. „Mit jelent a más nemzetiségiekkel, külföldiekkel találkozni? Mit jelentenek az emberiség történetének örök értékei, az idősekről, gyerekekről való gondoskodás? Az országos emlékmű avatása kapcsán jutott eszébe mindenkinek, vajon hova mennek ezek az emberek, hol a családjuk, hazájuk? Mindenkinek meglátása szerint ott a legjobb, ahol született, ahol megtalálja boldogulását. A múlt tanít, segít megőrizni a szépet a jót a nemest. Milyen boldogan jönnek haza az elűzöttek, oda ahol születtek, ahol a gyökereik vannak.” Nagyra értékelte a világtalálkozók megrendezését, annak közeli és távoli hatását, értékét. Nagyon fontosnak tartja az országon belüli párbeszéd megteremtését. „Legyünk képesek a múltat bevallani, elfogadni és építeni a jelent” - fejezte be mondanivalóját.
Az ünnepség következő részében kitüntetéseket adtak át .Békés Megye Kisebbségéért plakettet és díszoklevelet adományozott a Békés Megye Képviselő-testületének Nemzeti és Etnikai Kisebbségi Bizottsága a Tótkomlósi Két Tanítási Nyelvű Általános Iskola tantestületének és tanulóinak, Szilágyi Tibornénak a Battonyai Szerb Általános Iskola és Óvoda tanítójának, Bágy György úrnak Elek város Képviselő-testületének Román Nemzetiségi Képviselőjének, Szelényi Ernő úrnak, az Eleki Németek Egyesületének elnökének, a Német Kisebbségi Önkormányzat elnökhelyettesének, dr. Legeza Tibor úrnak, a Magyar-Lengyel Baráti Kulturális Egyesület tagjának, Mezei Tibor úrnak, a Mezőberényi Cigány Kisebbségi Önkormányzat elnökének.
Ezután ünnepi műsor következett. Felléptek: Békéscsabai Hétvégi Lengyel Iskola tanulói, az Eleki Német Hagyományőrző Egyesület Edel Nachtigall tánccsoportja, Eleki Cigány Kisebbségi Önkormányzat Hagyományőrző Csoportja, Elek Táncegyüttes magyar-román tánccsokorral, az Eleki Szlovák Kisebbségi Önkormányzat által támogatott Pacsirta Tánccsoportja, a Battonyai Szerb Általános Iskola énekkara. Az ünnepség nagy sikerrel ért véget.
Lantos Mihályné

A Német Önkormányzatról
Nádor Mária lemondása után az önkormányzat az alábbiak szerint működik: elnök Niedermayer Ernő, elnökhelyettes Szelényi Ernő, gazdasági vezető Wittmann György, Strifler Józsefné tag. A most már 4 főre csökkent testület éves munkaterv és program alapján végzi tevékenységét. Az Eleki Németek Egyesülete elnöke Szelényi Ernő, elnökhelyettese Wittmann György, gazdasági vezetője Szabó Pálné.
Az elnök ezúton is megköszöni Nádor Mária áldozatos tevékenységét és arra kéri, hogy továbbra is segítse a kisebbségi önkormányzat sokrétű feladatait.
Hotya Péter

A Cigány Kisebbségi Önkormányzat hírei
Az önkormányzat elnökét Drágos József urat kerestük fel, aki a Békés Megyei Cigánylakosok Egyesületének elnöke is. Tájékoztatójában elmondta, hogy a testület öt fővel látja el feladatát. Az éves munkatervet és munkaprogramot az idei év első testületi ülésükön tárgyalják meg, amely január hó 22-én lesz. Az úgynevezett kötelező közmeghallgatást december hó 29-én megtartották, ezzel egyidejűleg a Békés Megyei Cigánylakosok Egyesületének 2004. évi beszámolóját is megtárgyalták. A tavalyi esztendőben összesen 18 pályázatot adtak be, ebből sajnos csak 3 nyert. Legnagyobb nyert pályázatuk az útépítés volt, amelyet (1 millió forint) átadtak a települési önkormányzatnak. Továbbra is pályáznak, elsősorban a Magyarországi Cigányokért Közalapítványhoz, valamint a Magyarországi Országos Cigány Önkormányzat hoz általános-, közép-, és felsőfokú, szociálisan hátrányos gyermekek illetve tanulók részére. Jelenleg is 4 pályázat van beadva, ebből 2 az Országos Önkormányzathoz. Elmondta, hogy a tavalyi viharkár milyen lelki traumát okozott. Azon az estén egy cigány család – aki özvegy asszony – két kisgyermekkel él, a nagyobbik gyerek elszaladt hozzá és annyit mondott, Józsi bácsi nincs hol aludjunk, mert a vihar összetörte a házunkat. Másnap Pluhár László polgármester úrral, Turóczy András alpolgármester úrral valamint Lukács László intézményvezető úrral együtt (akinek ezúton is külön megköszöni a gyors és hatékony segítségét) az úgymond volt „cigány óvoda”, jelenleg a Cigány Kisebbségi Önkormányzat székházát lakhatóvá tették. Ugyancsak elmondta, hogy január hó 6-án levelet kapott a NOE-tól (meg is mutatta természetesen), hogy kevés adományt kapott, így nem tudott részükre adományokat biztosítani. A tavalyi budapesti kirándulásnak a gyermekek nagyon örültek (Parlament, Budai Vár, Múzeum), az idei évben is keresik a lehetőséget, hogy minél több szociálisan hátrányos helyzetű gyermek eljusson ide. A hagyományos cigány batyus bált április hónapban tervezik, a döntésnél figyelembe vették, hogy addig nem lesz olyan sok a fűtési számla.
Köszönjük a beszélgetést és munkájukhoz erőt, egészséget, sok sikert kívánunk.
Hotya Péter

Román Kisebbségi Önkormányzat hírei
2005. január hó 10-én az önkormányzat székházában testületi ülést tartottak. Az ülésen mind az 5 fő testületi tag részt vett, valamint meghívás alapján részt vett Pluhár László polgármester. Képviseltette magát az Eleki Cigány Kisebbségi Önkormányzat – Drágos József elnök és Grószné Veder Róza -, az Eleki Szlovák Kisebbségi Önkormányzat – dr. Kuruczné Czvalinga Judit elnök asszony -, Árgyelán György, a Művelődési Központ igazgatója és Nisu Cornel, a Román Iskola megbízott igazgatója.
A testület egyhangú határozattal elfogadta a 2005. évi munkatervet és programot, valamint a román bállal kapcsolatos tennivalókról tárgyaltak és a testvérvárosi kapcsolatokról, valamint a városunkban működő kisebbségi önkormányzatok kapcsolatteremtési és egymást segítő tevékenységéről esett szó. A jelenlévők hangsúlyozták, hogy szoros kapcsolatokat tartanak a város képviselő-testületével, a civil szervezetekkel, a különböző rendezvényekre kölcsönösen meghívják egymást. Az ülésen felvetődött az u.n. köz- és egyházi temető (román temető) helyzete, ahol áldatlan állapotok uralkodnak. Ezután különféle bejelentésekre került sor, ahol többek között felvetődött egy úgynevezett közös nemzetiségi rendezvény megszervezése. E sorok írója úgy véli, hogy hasznos volt ez a testületi ülés, hiszen a résztvevők mindegyike a tenni akarás és az összefogás jegyében mondták el véleményüket.
Hotya Péter

Szlovák Kisebbségi Önkormányzat hírei
Az információt az elnökasszony közölte. 2002. november 7-én alakultak. Tagok: dr. Kuruczné Czvalinga Judit elnök, Ficzere István alelnök, Gál László művészeti vezető koreográfus, Gera Krisztina táncoktató, Kocziha Mátyás. Tevékenységük: Magyarországon, valamint külföldön élő szlovákok kultúrájának megismerése, elsajátítása, az eleki hagyományok felkutatása, felélesztése, szlovák táncok elsajátítása, citera-zenekar létrehozása (megvalósult), továbbfejlesztése. A szlovákiai testvér megyével (Zsolna megye) való együttműködés, közös rendezvények, tapasztalat csere, kulturális rendezvények szervezése a békés megyei szlovák szervezetekkel, valamint az etnikai és kisebbségi szervezetek közreműködésével. Az eleki szlovák nyelvű kéziratok, írások gyűjtése, könyv formában történő kiadása (folyamatban van). A szlovák nyelvoktatás beindítása szakkörök, esetleg tanórák keretén belül az általános iskolában valamint a középiskolában.
Hotya Péter

Irodalmi és képzőművészeti sarok
Rovatszerkesztő: Nádor Mária
Nagyon fontosnak tartjuk ezt a rovatot, mivel olyan tehetséges személyeket mutatunk majd itt be, akik Eleken élnek, alkotnak. Mivel nem is hallottunk még róluk, közömbösen elmegyünk mellettük az utcán. Minden lapszámban szeretnék bemutatni egy-egy tehetséget, akár az irodalom világából, akár a képzőművészet birodalmából. Talán így megismerhetjük őket.
Elsőként Szabó Katalin Zsófiát kerestem meg. Ő még csak 14 éves, de már száznál több verset írt.
Névjegye: született Gyulán, 1990. június 23-án. Életút : az általános iskola 6. osztályáig az eleki Általános Iskola tanulója volt, jelenleg a gyulai Karácsonyi János Katolikus Általános Iskola és Gimnázium 8. osztályos kitűnő tanulója.
Még az eleki iskolában tanult, amikor szorgalmi feladatként először írt verset. Ez annyira jól sikerült, hogy az akkori magyar tanára felfigyelt rá, és biztatta a további versírásra. Jelenlegi iskolájában is a magyar tanár karolta fel, de az iskola igazgatója is tudomást szerzett már róla.
Példaképeinek: Tóth Árpádot, Ady Endrét, és Juhász Ferencet tartja. Témakörei : általában a természet szépségeit jeleníti meg a verssoraiban, de a hazai táj szeretetéből, a saját életéből, érzéseiből is merít versei témájához. Eddigi eredményei szép sikerekről árulkodnak. A “100-szor Szép” ifjúsági magazinnak rendszeresen ír verseket. Minden olyan fórumot, pályázatot megragad, ahol bemutatkozhat verseivel. Így 2003-ban az MTV “Képben vagyunk” című műsorának országos pályázatán első helyezést ért el. 2004-ben a Mezőberényben megrendezett megyei versírón a második helyezést kapta. Lelkesen készül ez évben az újabb megmérettetésre: a Megyei Könyvtár (Békéscsaba) által meghírdetett megyei versíró versenyre. Büszke arra, hogy egy országgyűlési képviselő is megismerte verseit, és ígéretet kapott tőle, hogy a továbbiakban támogatni, egyengetni fogja képességei továbbfejlődését. Tagja a Tizenévesek Amatőr Versíró klubjának, az Országos Széchényi Könyvtárból (Budapest) pedig rendszeresen megkapja a pályázati lehetőségeket. Két vidéki helyi lap a címlapján közölte verseit, a “Gyulai Tükör” és a “Zsadányi Hírlap”. A költeményei már az interneten is olvashatók, a www.irasok.uw.hu címen. Távolabbi céljai között szerepel az, hogy a jelenlegi iskolájában továbbtanul, és itt kiemelt szintű érettségi vizsgát kíván tenni magyar nyelvből. Saját magát menedzseli, felkutat minden lehetőséget annak érdekében, hogy a maga elé kitűzött célokat elérje és azokért küzd is. Németül is ír verseket, ezek megjelentetéséhez még kapcsolatokat keres. Gratulálunk a még annyira fiatal tehetségnek , aki a “Tintatenger” című versét osztja meg az újság olvasóival. Íme a költemény :

Tintatenger
Oh, mondd Tintatenger, mit kezdjek veled?
Tudom, életre kellene, hogy keltselek.
De nem tehetem, mert súlyosak a napok,
mert veled együtt én is halott vagyok.
Folydogálj, csak folydogálj, neked értelmet adni nem tudok,
de, hogy adhatnék, mikor én sem kapok?!

Tintatenger, betűket kellene formálnom belőled,
s a meglehelt lelket adni neked.
Nem adhatom, pedig szeretném,
már bennem sincs lélekjelenlét.
Talán a könnyeim, ahogy eggyé válnak tintavizeddel,
ahogy két világnak valahol találkozni kell.

Talán megérted az üzenetem, hogy jönnek az árnyak,
hogy szemem csak nézi a távolt, de csillagot nem láthat.
Hogy súlyos napjaimba súlyos gondolat szállt,
minden a képzelet játéka volt, ami ránk várt.
De én éreztem, én láttam, egy kicsit a részévé váltam,
Tintatenger, te tudod, hogy bennem élt és örökké bennem fog.

Olvasás gyönyörűsége
November 30-án délután kipirult gyermekek siettek a Városi Könyvtárba, a szépolvasási versenyre. Kipirult az arcuk egyrészt a hideg időtől, másrészt a verseny izgalmától. A kisdiákok évfolyamonként (2., 3., 4.) mutatták meg olvasási tudásukat. Feladatuk - a verseny előtt - egy szabadon választott mese begyakorlása volt. Ezt követte a helyszínen kapott teljesen idegen kötelező szöveg elolvasása. (A pontozásnál ez volt a döntő.) Egy tehetséggel megáldott tanuló olvasása, csodálatba ejtette a zsűrit és a hallgatóságot. Ő Korcsok Máté, a 2/b osztály tanulója. Természetesen a verseny értékelésekor első helyezettként az Ő neve hangzott el. Felkészítő tanára Dr. Sántáné Benedek Judit volt. A második Dávid Áron, 2/c osztályba járó tanuló lett. Őt Zsidó Ágnes tanítónő készítette fel. A harmadik helyezésen két tanuló osztozott meg: Hurguly Richárd, szintén a 2/c osztály tanulója, felkészítője az előbb említett tanítónő, és Bajusz Emília 2/a osztályos tanuló. Az ő felkészítő tanítónője Lupné Soós Tünde volt.
A harmadik osztályosok már komolyabb feladattal birkóztak meg. A zsűri nehezen hozta meg a döntést, mert ebben az évfolyamban is ügyes, felkészült diákok versenyeztek. Mindhárom helyezettet Lempert Lászlóné tanítónő készítette fel, és az alábbi helyezések születtek: I. Vadász Viktória; II. Ferenczi Anna; és a III. Campan Lídia lett. Mindhárom versenyző a 3/c osztály tanulója. A 4. osztályosok már szinte úgy olvastak, mint a felnőttek, szépen hangsúlyozva, érezhető volt hogy teljesen értik azt a szöveget, melyet maguk előtt láttak. Az értékelés után az alábbi sorrend alakult: I. helyezett Karnyánczki Edina 4/a osztályos tanuló lett, felkészítését Dr. Sántáné Benedek Judit segítette. A második helyezést Dávid Csenge 4/c osztályos tanuló érte el, az ő felkészítését Morár Péterné segítette. Ebben az évfolyamban is a harmadik helyet megosztva kapták a versenyzők: Lázok Szimonetta 4/c osztályos tanuló, felkészítője Morár Péterné volt, és Bajusz Mátyás 4/a osztályos tanuló, őt Dr. Sántáné Benedek Judit segítette. A Városi Könyvtár vezetője felajánlott egy különdíjat, melyet Bíró Anita 3/b osztályos tanuló vehetett át. A zsűrinek nem volt könnyű dolga, az elnök Bereczki Sándorné nyugdíjas tanítónő volt, tagjai Nádor Mária könyvtárvezető, a második és a negyedik osztályos tanulóknál Bellon Tiborné tanítónő, a harmadik osztályos versenyzőknél Morár Péterné tanítónő pontozott. Az eredményhirdetés után a versenyzők kedves, színes állatfigurákkal díszített oklevelet kaptak és kifestett gipszfigurákból választhattak. Mindkét munka Lupné Soós Tünde tanítónő ügyes kezeit dicsérik. A helyezést elért diákok csodaszép mesekönyveket is kaptak, valamint az Elek Tv felvételt készített velük a stúdióban. Így egész Elek lakossága megismerheti őket. Köszönet illeti először is a Dr. Mester György Általános Iskola alsós munkaközösségét, a verseny megszervezéséért. A Városi Könyvtárat méltó helyként választották a tanítónők, a verseny színhelyéül. A rendezvény támogatói az alábbiak voltak : Elek Város Önkormányzata Oktatási és Kulturális Bizottsága, a Szivárvány Üzletház, Turóczy Diszkont, valamint a Nyomtavány- Papír- és Írószerbolt. Óriási dolog tudni egy ilyen versenyről, amikor egy könyv kézbevételétől annyi egyéb elfoglaltság elveszi a gyerekektől az időt. (pl. a tévé, a videózás, vagy a számítógépek világa, internet). Öröm, hogy ezek a gyerekek inkább a könyvet választották és éppen ezért nekik szól Montesquieu üzenete : „Aki olvasni szeret, az az unalom óráit, amelyek elkerülhetetlenek életünkben, gyönyörűséges órákra cseréli fel.”
Nádor Mária

A szökőár áldozatainak megsegítése
A Magyar Vöröskereszt pénzadományaikat gyorssegélyként a Nemzetközi Vöröskereszten keresztül az ázsiai földrengés és szökőár áldozatainak megsegítésére juttatja el. Erre a célra az alábbi forint csekkszámla számokat különítette el:
MKB RL 10300002-20329725-72273285
MKB RL 10300002-20329725-00003285
Euroszámla MKB RL 5012003-2100-4886.
Előre is köszönetet mondunk mindazoknak, akik pénzadományukkal részt kívánnak venni az áldozatok megsegítésében.
Csekkek beszerezhetők Tóth Lászlónénál, a Vöröskereszt Helyi Alapaszerevezetének titkáránál (Elek, Kétegyházi út 79., tel.: 66/240-572).
Hotya Péter

Teremfoci V. fordulója
Agroker-Unisex 2-7, Másnaposak-Bigi Boy 3-5, Reggeli Hatos-DSE 4-2, FC Border Guard-Tölgyfa Söröző 1-4, Bigi Boy Junior-Eleki Vadász 1-7, Lökösháza Ifi-Ficam 0-12, Ez-Az-Víztársulat 6-3.
Bajnoki táblázat (5. forduló után)
1. Tölgyfa Söröző 15 pont (38-6) gólarány, 2. Unisex 15p. (30-9), 3. Bigi Boy 12p. (22-13), 4. Ficam 11p. (33-12), 5. Ez+Az 10p. (31-14), 6. Reggeli Hatos 10p. (27-19), 7. FC Border Guard 7p. (23-11), 8. Agroker 6p. (12-24), 9. DSE 6p. (13-12), 10. Másnaposak 4p. (17-22), 11. Eleki Vadász 3p. (11-20), 12. Víztársulat 3p. (15-26), 13. Bigi Boy Junior 0p. (11-49), 14. Lökösháza Ifi 0p. (5-51)
Góllista
Árgyelán György /Unisex/ 13 gól, Ecker Attila /Tölgyfa Söröző/ 11 gól, Bloch Tamás /Másnaposak/ 10 gól, Papp József /Tölgyfa Söröző/ 10 gól, Szűcs Zsolt /Reggeli Hatos/ 10 gól, Mészáros György /Ez-Az/ 9 gól, Tereszán Norbert /Regelei Hatos/ 9 gól, Thuróczy Attila /Ficam/ 9 gól
R.T

Vannak fejlesztési ötletei?
Pályázni szeretne? Pályázatok írásában önköltségi áron, és térítésmentes tanácsadásban nyújt Önnek segítséget a Gyula és Környéke Többcélú Kistérségi Társulás Kistérségi Irodája. Minden páros héten hétfőn 8.00-10.00-ig az Eleki Polgármesteri Hivatalban.
Bővebb információ: Ferenczi László vidékfejlesztési menedzser, tel.: 66/362-155/128, mobil: 70/255-65-63, e-mail: ferenczi@gyula.hu.

Málenkij robot
60 évvel ezelőtt, pontosan 1945. január 4-én kezdődött az eleki németek számára az úgynevezett málenkij robot. A források szerint 968 /jelentős része nem tért vissza/ elekit vittek kényszermunkára a Szovjetunióba csupán azért mert németek voltak, vagyis az igaztalan kollektív büntetés céljából. /Ekkor valójában még azt sem tudták, hogy hová viszik őket, még olyanok is voltak, akik azt is mondták nekik, hogy csak Budapestre mennek három napra romot takarítani-amiből azonban két év is lett!/
Valójában a tragikus eleki események beletartoznak az 1944-45-ös magyarországi történésekbe. Ekkor kb. 40. 000 polgári személyt /ebből kb. 20% meghalt/ hurcoltak el hazánkból “közmunkára” az Ideiglenes Kormány tudta nélkül a Szovjetunióba! Az érintettek a következőket vihették magukkal: pl. két pár cipő, három váltás fehérnemű, 15 napi élelem.
60 év nagy idő, így ma már csak nagyon kevesen élnek azok közül, akik túlélték az egykori “kis munkát” és azt követő nem különben nehéz éveket is.
Eleken él Stumpf Mihályné Strifler Terézia is, aki 1922. november 22-én született, és aki vállalta, hogy felidézi azokat a tragikus eseményeket. Rézi néni 60 év távlatából így emlékezett vissza:
Két orosz katona egy helyi hivatalnokkal járta az érintett házakat, és arra szólították fel az ott lakó, illetve a listán szereplő személyeket, hogy menjenek a kultúrházba. Apámnak azt mondták, hogy ha holnapig nem viszi be a lányát, akkor le fogják lőni. /Egy szekrényben bújtam el./ Egy kommunista érzelmű német vezette a szovjet katonákat, de sokan egymást is beárulták, hogy nehogy a másiknak jobb legyen. A gyűlölet uralkodott akkor Eleken!
Kultúrban összegyűjtött németek közül többen meg tudtak szökni, pedig ott is szovjet katonák voltak. A bevagonírozott elekiek január 9-én Lőkösházán, Románián keresztül indultak Krivoj Rog irányába, amit akkor még senki sem tudott. A szerelvény Lőkösházán még megállt. Ha akkor megszöktünk volna, nem tudtak volna megtalálni minket!
Még útközben is “csapódtak” hozzánk, pl. egy román leány /Erna/, akit csak a létszám miatt vittek el, ő is visszajött. A vagonokban priccsek voltak, nagyon fáztunk , majdnem egy hónapig tartott az út.
Én Krivoj Rogban az első táborban voltam, amit mi csak kommunista tábornak neveztünk. A tábort egy nagy pusztaság vette körül. A szállásunk az egykori német kórházban volt, aminek az ajtóit, ablakait a munkásaink pótolták. Még szerencse, hogy ruhát, dunyhát magunkkal vihettünk otthonról.
Egy szobában 10-20-30 ember volt összezsúfolva. A lágerben sokszor még a házaspárokat is szétválasztották. Reggel hatkor keltünk, majd a “reggeli” után mindenki ment a munkahelyére /pl. bánya, romeltakarítás, kolhoz, konyha/. Én is több helyen dolgoztam, gyakran segített Kern /Kemény/ József, aki szolgált az apámnál /Strifler Antal/ is.16 órakor volt az “ebéd”, de vacsora már nem!
Sokan azért haltak meg, mert az élelmüket cigarettára cserélték el. A legszívósabbak a soványabb alkatúak voltak. A betegekkel az orvosok nem sokat törődtek.
A lágert négy-öt soros szögesdrót vette körül, de mégis voltak olyanok, akik megszöktek. Ezzel azonban nem sokat értek, mert megfogták őket, és így a helyzetük csak súlyosbodott.
A női őrök sokkal kegyetlenebbek voltak, mint a férfiak. Nagyon megbüntetették pl. azokat az orosz tiszteket, akik megpróbáltak kikezdeni a női lágerlakókal. /Olyan is akadt, hogy mind a két fél akarta, és titokban tartotta!/
A lágeren kívüli idősek nagyon rendesek voltak. Nagyon sajnáltak minket, fiatalokat. Azt is mondták, hogy jó nektek, mert haza mehettek, de nekünk továbbra is itt kell élnünk. Az idősek szobáiban ott voltak a szentképek is. Gyakran azt is mondták, az élet jobb volt a cárizmus alatt Oroszországban!
Az őrök sokszor mondták nekünk: “Addig nem mentek haza, amíg fel nem építitek azt, amit a németek leromboltak. Ha nem dolgoztok Szibériába viszünk titeket!”
1947. november 26-án jöttem haza Elekre. Szerencsém volt, mert belekerültem egy olyan betegcsoportba, amely hazajöhetett, de valójában a hitemnek köszönhetem, mert ott mindig ezért imádkoztam. Valójában borzasztó volt hazajönni is, mert nem voltak itthon a szüleim, hisz megtörtént már a kitelepítés is! Annyiban szerencsém volt, hogy a gyámhivataltól visszakaptam a házunkat. Én is kimehettem volna Németországba a családunk után, de én maradtam, mert szeretem a hazámat.
A hazatérésem után semmi hátrányom nem volt azért, mert korábban kényszermunkán voltam a Szovjetunióban. A visszatérés után többen módosították korábbi nézetüket, de voltak olyanok is, akik már akkor sem a szemüknek akartak hinni!
Manapság is álmodom Krivoj Rogról, többször körüljárom a lágert is, de ilyenkor jó felébredni, jó tudni, itthon vagyok. Azóta nagyon érzékeny és ideges is vagyok.
Legvégül mi talán annyit mondhatunk Rézi néninek, hogy igen szerencsésnek mondhatja magát, hisz pl. viszonylagos jó egészségi állapotban megélhette a rendszerváltoztatást, örülhet gyermekei családjának, illetve rövidesen örülhet dédunokájának is, de köztiszteletnek is örvend Eleken nem csupán a helyi németség körében, végül, de nem utolsósorban az is fontos, hogy személye példaképül állhat mindenki előtt!
Rézi néni, kívánjuk, hogy még nagyon sokáig élvezze jól megérdemelt nyugdíjas napjait!
/Ajánljuk még: Erőszak szülte eleki zenekar. In: EK. 2002. november 22., illetve: www.taks.hu../
Rapajkó Tibor