Eleki Krónika – 2000. április

Boldog húsvéti ünnepeket kívánunk!
Vízbevető hetfü nekünk is úgy tetszik:Látjuk az utcákon, hogy egymást öntözik.Öntünk gazdát, asszonyt kedves leányával;Várunk piros tojást, de azt is párjával.Ha párjával adják, meg fogjuk köszönni,Ha párral nem adják, nem fogjuk elvenni.
(Kézdimárkosfalvai locsolóvers, Háromszék megye)
Eleki Krónika Szerkesztősége

Biztonságban vagyunk?
Februári lapszámunkban ígéretet tettünk arra, hogy alkalmanként, illetve szükség szerint tájékoztatjuk a tisztelt Olvasókat városunk közrendjéről, közbiztonságáról, az esetleges jogszabály-változásokról. Kiss Tibor őrnagy úr kérésünkre az alábbiakat mondta el:
- Településünkön az elmúlt két hónapban is nyugodt volt a légkör, a közterületeken garázdaság, rablás, súlyos bűncselekmény nem történt. Sajnálatos azonban, hogy egy új bűnelkövetési módszer jelent meg a városban, melynek lényege, hogy a kerítésre, kapura, egyéb helyekre belülről felaggatott, “eldugott” kulcsokat illetéktelenek megkeresik, így könnyűszerrel jutnak be a lakásokba. Onnan készpénzt, ékszereket, különböző értéktárgyakat tulajdonítanak el. Merészségükre jellemző, hogy esetenként a TV- nézésébe belefeledkezett lakó /tulajdonos/ otthonléte alatt követik el cselekményüket. Előszeretettel keresik fel főleg az egyedül élő, idős, beteg embereket, de nem vetik meg a vállalkozók lakását sem, ahol sok pénzt, értéket föltételeznek, így nagyobb “bevételt” remélnek...
Az őrnagy úr következetesen felhívja a lakosság figyelmét arra, hogy sötétedés után a bezárt /?/ bejárati kapuk, ajtók kulcsát ne hagyják elérhető közelben! Értékeiket házon, lakáson belül is gondosan zárják el! Valamivel nyugodtabban alhatunk, ha ezeknek az alapvető biztonsági követelményeknek eleget teszünk. Vigyázzunk jobban önmagunkra, értékeinkre! 
Kiss Tibor úr elmondta még, hogy feltehetően többen vannak a besurranók, valószínűleg két csoportban tevékenykednek, melyek közül az egyik vezérét, bizonyos R. J. eleki lakos ellen már folyamatban van a büntetőeljárást. A másik esetében még folyik a nyomozás, vizsgálat, de rájuk nézvést is van a rendőrségnek már elképzelése...
Boltokban, üzletekben jött “divatba” mostanság, hogy a bevásárló kosárban lévő pénztárcákat emelik el bizonyos személyek. Nagyon fontos volna, hogy vásárlások alkalmával ne hagyják látható, elérhető közelben pénztárcáikat a vásárlók! 
Egyébként 13 ügyön dolgoznak az őrs rendőrei. A 13 ügy Elek, Lőkösháza, Kétegyháza településeken különböző arányokban oszlik meg.
Az utóbbi időben lépett hatályba az új szabálysértési törvény - folytatta az őrnagy úr, melyeket a közutakon már alkalmaznak. Eszerint figyelemfelkeltéssel, figyelmeztetéssel is élnek a rendőrök, a helyszínbírság pedig 10.000.- Ft is lehet, de ezt meg is haladhatja jócskán, figyelemmel a szabálysértés súlyosságára, esetlegesen belátható következményeikre. Egyébként a helyszínbírsági tömbök, alakilag, formailag és tartalmilag is megváltozott új tömbökre lettek kicserélve. Egy jellemző példát is elmondott az őrnagy úr:
- Egy polgár igencsak kapatosan hazafelé tartott kerékpárral a szomszédos településről, ám a közúton szolgálatot teljesítő rendőrök karjaiba “kerekezett”. A helyszínbírság az ő esetében 8.000.- Ft-ot taksált, melyet igencsak sokallott. Hát még, amikor megtudta, hogy ez akár 10.000.- Ft is lehetett volna...! Amennyiben a helyszínen nem fizet, akár 10.000.- Ft-ra is rúghat a számla végösszege! Okosabb tehát, ha alkoholos ital fogyasztása esetén a kerékpárt inkább gyalog, maga mellet tolja a polgár... Megszívlelendő jótanács ez most, a közelgő húsvét alatti locsolkodással egybekötött össznépi italozásra alkalmat adó ünnepek idején is!
- A közeljövőben várható a szórakozó- és vendéglátó helyek komplex ellenőrzése, melybe bekapcsolódik az APEH, a Vám- és Pénzügyőrség, az ÁNTSZ, a Munkaügyi Központ is - a rendőrséggel együtt. Ebből a felsorolásból kiviláglik, hogy a vizsgálatok, ellenőrzések mely területekre, mire terjednek ki...
- Április vége felé fokozott közúti ellenőrzést is tartanak, amely magában foglalja a gép- járművek műszaki állapotát, a szükséges nyomtatványoknak, okmányoknak meglétét, az it- tasság kiszűrését és egyebeket is.
- A lakosság igencsak várja már az olyan régen remélt kerékpárutak elkészültét is - folytatta Kiss Tibor őrnagy. A Kétegyházi úti szakaszon már folyamatban vannak az építési munkálatok, s ez fokozott odafigyelést, a sebesség korlátozását - lassítást - igényel a gépjárművezetőktől. Kérik, vigyázzanak egymásra! 
- A mezőgazdasági munkák beindulása is bűncselekmények elkövetését eredményezte a közelmúltban. Az egyik gazda által a földjén hagyott mezőgazdasági gépek egyike is így cserélt gazdát, mert eredeti tulajdonosa hűlt helyét találta masinájának egy-két nap elmúltával. A földtulajdonosok, bérlők, gazdák jól teszik, ha egymás gépeire is odafigyelnek, hiszen minden bizonnyal ismerik földszomszédaikat, jelezni tudják az idegenek, illetéktelenek “bóklászását” a szomszéd földjén. Áldásos lenne, ha egészséges és folyamatos együttműködés alakulna ki a rendőrség és a gazdák között. Ez sokban elősegítené a megelőzést és a felderítést egyaránt hasonló esetekben. 
- Lehetett volna akár április elsejei tréfa is a következő eset: S. F. helyi lakos összekülönbözött ismét szomszédasszonyával, aki a saját háza festése, mázolása után az ehhez használt eszközöket /meszelőt, ecsetet/ az S. F. portája előtti, vízzel teli árokban mosta ki. S. F. ezt követően azért gurult méregbe, mert - szerinte- így elpusztulhatnak az ő békái, melyek otthonuknak választották a szóban forgó árkot. A szóváltást tett követe, mégpedig oly módon, hogy S. F. - szüksége végeztével - a kiürült anyagcsere végtermékkel összekenve a frissen festett-mázolt felületeket - a kilincset sem kifelejtve ! - új színt varázsolt a szomszéd néni házatáján. Ám nem hozott neki szerencsét a művelet, mert felelősségre vonása nem maradt el... Vagy nem ismeri a régi mondást? “Aki másokat besároz, maga is sáros lesz!” 
Úgy bizony...!
Topa Sándorné

Önkormányzati hírek
Elek Város Önkormányzata Képviselő-testülete április 10-én tartotta soron következő ülését.
I. napirendi pontként az EVI Kft. zárómérlegét és tőkeemelését tárgyalta. Gura Tamás ügyvezető igazgató tájékoztatta a lakosságot, hogy a kft. kedvezményes lehetőséget biztosít a szennyvízcsatornára történő rákötésre a következő formában: a csatlakozáshoz szükséges anyagot a kft. megvásárolja a lakosok részére, amit az érintettek 4 havi részletben fizethetnek vissza. A képviselő-testület az EVI Kft. 1999. évi zárómérlegét elfogadta, valamint döntött a kft. törzstőkéjének 3 MFt-ra történő felemeléséről az alapító okirat módosításával.
A következő napirendi pontok az 1999. évi költségvetési rendelet módosítása, valamint az 1999. évi zárszámadási rendelet megalkotása volt. Galuska Józsefné könyvvizsgáló kiegészítése után a testület a rendelet tervezeteket elfogadta.
IV. napirendi pontként alapfokú művészeti iskola létrehozásának lehetősége került ismertetésre. Kecskeméti János polgármester tájékoztatta a testület tagjait, hogy két jelentkező is van a művészeti iskola megalapítására. A képviselők hozzászólásukban az iskola létrehozásának gondolatát támogatták, a tárgyalások megkezdésére és az egyeztetésekre felhatalmazták a polgármestert.
Az intézmények karbantartásával kapcsolatos napirend tárgyalásakor az a döntés született, hogy a képviselő-testület szeptemberben tér vissza a témára az addig beérkezett javaslatok figyelembe vételével.
Az ülésen két rendelet is módosításra került: az önkormányzat vagyonáról és a vagyongazdálkodás szabályairól, és a szociális igazgatásról és ellátásról szóló. A szociális rendelet módosítása azért vált szükségessé, mert az 1993. évi III. tv módosítása szerint május 1-től megszűnik a munkanélküliek jövedelempótló támogatása, az ellátást a rendszeres szociális segély keretében kell biztosítani.
A továbbiakban a képviselő-testület módosította egyes intézményei alapító okiratát, valamint pályázatok benyújtásáról döntött, többek között a kerékpárút II. ütemmel, a belvízvé- dekezéssel, a Városi Könyvtárral kapcsolatban.
A nyilvános ülés bejelen- tésekkel, tájékoztatókkal zárult.

Az Eleki Román Kisebbségi Önkormányzat hírei
A helyi Román Kisebbségi Önkormányzat székházában tartott legutóbbi kisebbségi képviselő-testületi ülésen dr. Szelezsán János elnök köszöntötte a megjelenteket. Napirenden szerepelt a román bál értékelése, a Román Hagyományőrző Egyesület keretében működő néptáncosok és a Turla György Néptáncegyüttes kapcsolatának kérdése és egyebek.
Szabó Péter önkormányzati képviselő - egyben a Román Hagyományőrző Egyesület elnöke - sérelmezte, hogy a bál megrendezésében nem volt segítségük sem a városi, sem a kisebbségi önkormányzat, de még a művelődési központ sem vállalta fel a bál megrendezésének terhét, illetve az ezzel kapcsolatos tennivalókat, kiadásokat. Az alig pár hónapja megalakult egyesület viselte és előlegezte meg a szükséges anyagiakat, személy szerint Szabó Péter és Rocskár Jánosné. A kisebbségi önkormányzat 32 db belépőjegy megvásárlásával és 4 kg pogácsával járult hozzá a bál sikeréhez. Megítélése szerint a helybéli népi zenekar negatív hozzáállása miatt maradt el a nyitótánc is, amire ezidáig még nem volt példa a román bálak történetében az utóbbi évtizedekben. A jövőt tekintve Szabó Péter elmondta, hogy amennyiben a következő év/-ek/ben is az egyesületre hárulnak a hagyományőrzés ezen fontos megnyilvánulásainak megrendezései, úgy idejében igyekeznek gondoskodni a szükséges anyagi fedezetekről.
dr. Szelezsán János elnök megítélése szerint jó kezekben volt a bál szervezése. Az egyesületen kívül más sem tudta volna jobban megrendezni azt. Sikeresnek, pozitívnak ítéli meg a rendezvényt, a szervezőknek és rendezőknek elismerését fejezi ki. Az országos szervek, illetve a fővárosból és más településekről érkező vendégek is jó véleményt alkothattak a bálról.
Szóba jött még a környező városokból érkezett - egyébként igazán kiváló - népzenészekkel történt nézeteltérésük, amely mindkét részről igen sajnálatosak - az önkormányzat megítélése szerint.
Rocskár Jánosné kérelmet nyújtott be a város képviselő-testületéhez, melyben kérte annak lehetőségét biztosítani, hogy a korábban az Eleki Román Hagyományőrző Néptáncegyüttes néven működött, ma egyesületként létező táncosok a jelenleg Reibel Mihály Városi Művelődési Központ tulajdonát képező, de korábban és jelenleg is az általuk használatos népi viseleteket, táncruhákat és lábbeliket, valamint a korábban a különböző találkozókon, fesztiválokon elnyert tárgyi jutalmakat, emléktárgyakat adják át az egyesület tulajdonába, mint jogutódnak. Várják a címzett - remélhetőleg- pozitív döntését.
Dr. Szelezsán János a farsangzáró-keddi maszkák felvonulását /egyébként eredendően a németség ősi szokáskörét - a szerk./ megőrzendőnek tekinti, nagyobb odafigyelést és szervezettséget igényelne ez a tradíció - véleménye szerint. A helyi románság már hosszú évek óta ennek a szokásnak fő szervezője, mozgató rugója, fenntartója - természetesen más nemzetiségűek részvétele mellett. Kár lenne veszni hagyni vagy oly mértékű torzulását engedni, amely a tradíció elvesztését eredményezheti.
dr. Szelezsán János elmondta még, hogy a helyi Román Iskola gondjainak megnyugtató és végleges megoldása még nem látható körvonalaiban sem. Önkormányzatuk kitart a magyar iskolával történő összevonás ellenzése érdekében a végsőkig éppúgy, mint az iskola esetleges megszüntetése ellen. A román kisebbség nyelvvesztésének valószínűsége így is igen jelentős, az iskola integrálásával vagy megszüntetésével ez a valószínűség bizonyossággá válhat. dr. Szelezsán János ígéretet tett arra, hogy minden fórumon az iskola megtartása mellett fog kiállni.
Napirenden volt a már évek óta meglévő idős hagyományőrzők és a fiatalokat tömörítő “Turla György” Néptáncegyüttes közötti egyet nem értés problémája is. Úgy tűnik, hogy a tengeri kígyóként mindkét tánccsoportra ránehezedő és végleláthatatlannak tűnő nézeteltérések sora nehezen akar megoldódni...Sokkal több megértésre és jószándékra volna szükség mindkét csoport részéről. Szabó Péter kérte a fiatalokat, hogy lépjenek be az általa vezetett egyesületbe, ami ezidáig még nem történt meg. Ugyanakkor a fiatalokat magába foglaló Turla Együttes vezetője, Sarkadi Ferenc hangot adott a személyét és fiatal táncosait érő sok éve folyó megbántásoknak, el nem ismeréseknek, holott a fiatalokat ő fogta össze, tanította, irányította éveken át, mely idő alatt igen szép sikereket ért el az együttes, több “Fülöp Ferenc” díjas táncost nevelt ki. Az általa elért eredményeket és sikereket most mások sajátjuknak igyekeznek tulajdonítani - mondotta Sarkadi Ferenc.
A kisebbségi önkormányzat ellenzi a Turla Együttes megszüntetésére irányuló törekvéseket, javasolja működési feltételeik megteremtését.
Szóba jött még a művelődési központ és az egyesület közötti ellentétek okának kiderítése és azok megoldásának szükségessége is.
Gál György a közelgő “Elekiek V. Világtalálkozója” keretében vállalható szerepük és egy esetleges magyar-román határ ideiglenes megnyitása kérdését feszegette, melyre az aktualitás korai voltára való tekintettel még nem kaphatott teljes értékű választ. Annyi azonban bizonyos, hogy a város költségvetésében erre keretet nem biztosítottak, nem terveztek, így nagy valószínűséggel ez évben a határnyitás nem valósulhat meg Elek és Ottlaka között - mondotta dr. Szelezsán János elnök.
Topa Sándorné

A szemétről
Mindenki által ismert, hogy a világ szinte valamennyi részén gondot, súlyos gondot jelent a szemét, a legkülönbözőbb hulladékok, melléktermékek megsemmisítése, semlegesítése. Ugyanakkor nyilvánvalóan az is közismert, hogy a világ szemete a kis szemét/ségek/ből jön létre. Általános iskolában, de tán már az óvodákban is arra igyekeznek megtanítani a gyermekeket, hogy az egész a részek összessége - nyilvánvalóan a gyermekek fejlettségi szintjének megfelelő módon. S a gyermek érti, megérti, hogy a sok okos felnőtt mit akar: tiszta, szép, rendezett, egészséges környezetet, de hogy ez miért is nem jön létre...? 
Mert hogy valakik, valahol mégis elvétik a megvalósítás során a dolgot, ugyanis Elek bizony szemetes! Különösképp kitűnik ez így tavasz táján, a hó elolvadása után. A hó valameddig jótékonyan elfödte, eltakarta az eldobált, szanaszét szórt szemetet, hulladékot, de most...? Minden piszkunk az utcán hever! /Kérem, tekintsen el a tisztelt Olvasó ezek nemenkénti felsorolásától!/
Valaha /ám nem is olyan régen/ lovaskocsis szeméthordók járták az utcákat, és ez már óriási lépést jelentett a korábbi “hátsó udvari” szemétdombok felszámolásához. Meg is lett az eredménye, hiszen a porták ma már zömmel tiszták, rendezettek, és ez éppen a szervezett szemétszállításnak köszönhető. Igaz ugyan - s engedtessék meg, hogy ismételjem a mintegy 10-15 évvel ezelőtt egy adott fórumon elmondott kétkedésemet, mely szerint - ezek a hulladékok valahol majd koncentráltan jelennek meg /szemétlerakók, -telepek/, ámbár ezek nem “közvetlenül” veszélyeztetik a közvetlen környezetünket, netán egészségünket... Egyelőre szűkebb pátriánkban jobb megoldás nincsen, ezért hát ezzel kell beérnünk. Igaz, a szemét begyűjtése és a hulladékok elszállítása ma már /a külföldi - Németország-beli/ segítségnek köszönhetően zárt, konténeres megoldással történik. Már hogy annak a szemétnek az elszállítása, amely a kukákban gyűlik, de az utcai szemét...! Lehet, hogy a fent említett rendeletnek köszönhetően a porták valamelyest megtisztultak, de - szerintem - ez csak olyan megoldás, melyre a közmondás szerint “ahol a papok táncolnak”. Tovább alig látunk. Az előttünk lévő járdára - az egyébként gondozott - füves árkokra, kisebb-nagyobb terekre már kevesebb figyelmet szentelünk. Nem is szólva a boltok, áruházak, vendéglátó helyiségek környékére... Ahol egyébként élünk, közlekedünk, beszélgetünk stb. 
És még egy, ami nagyon bosszantó: bizonyos helyekre a szemétszállító autó sem tud /nem akar - tudom is én?!/ bejutni, a lakósok oda hordják szemetes kukáikat, zsákjukat, vödrüket, - bármit - , ahol azt az elszállító elérheti szilárd burkolatú úton. A szemétszállítók igyekeznek, sietnek. Nemigen van idejük azzal törődni, hogy az ilyen-olyan gyűjtő-tároló alkalmatosságokból ki- és mellépotyogó szeméttel mi lesz, hiszen várja őket a következő tároló, utca, lerakóhely. Aztán az, aki előtt kipotyog a szemét /mert hát ott van szilárd burkolatú út.../, hulladék, kezdheti elölről a tisztogatást. Az, aki a más háza előtt landoltatja a kukáját, zsákját, vödrét, megnyugodva viszi haza kiürített alkalmatosságát, hiszen eleget tett az elvárásnak, rendeletnek, törvénynek: összegyűjtötte a szemetet, befizette az ezért járó díjat, mossa kezeit...
Igaz ugyan, hogy a szemete egy része a más háza, portája előtt szóródik, de eszébe sem jut, hogy az ürítés után rendet tegyen, összetakarítson. Mert valójában a tiszta, szép városért, környezetünkért mindenkinek, valamennyiünknek használnia kéne a maga /és nem más!/ seprűjét!
Elolvadt a hó. A tél ugyanúgy kitermelte a maga hulladékát, mint bármely más évszak, de mostmár nem fedi a jótékony hólepel a piszkainkat. Tegyünk hát ellene! Ne várjuk meg, hogy néhány lelkes és nagyon tiszteletre méltó pedagógus a gyermekeinkkel, unokáinkkal kényszerüljön megtisztítani a város utcáit, tereit, házunk elejét több hónapos szemetünktől!
Tanultuk - anno: ha szemben állok Északkal, kinyújtom jobb kezem Kelet felé, bal kezem Nyugat felé, akkor hátam mögött van Dél. Hát, hová is igyekszünk voltaképpen mi, magyarok, itt, középen? Az egyik, tőlünk balra lévő országban /ha szemben állok Északkal/ jó tíz-tizenöt évvel ezelőtt ott járva a szelektív szemétgyűjtés már egészen természetes volt. Kell-e nekünk - magyaroknak - ezt a tíz-tizenöt éves hátrányt tartanunk?
A kérésünk csupán ennyi: mindenki a maga portáján - és előtte is! Köszönjük!
Topa Sándorné

A terveknek megfelelően
Megalakulásunk harmadik esztendejében is a terveknek megfelelően láttuk el feladatainkat - mondta Strifler Ádámné, az eleki római katolikus egyházközség keretén belül tevékenykedő Karitász csoport vezetője, akit az elmúlt év összegzésére kértünk meg.
A Karitász minden hónapban tart összejövetelt, amelyen a tagság mellett minden érdeklődőt szívesen látnak. Egy-egy ilyen rendezvényen különböző témakört boncolgatnak, amelyre illetékes szakembereket is meghívnak. A csoport kitűnő együttműködési kapcsolatokat ápol a helyi Idősek Klubjával, a Vöröskereszt Alapszervezettel, a Mozgás- korlátozottak Eegyesületével, a Nyugdíjas Egyesülettel, a kisebbségi önkormányzatokkal, az Általános Iskolával, az óvodákkal és a Gyermeknevelő Intézettel.
Az említettek mellett jelentős támogatást kapnak az Idősek Klubjától, a Német Egyesülettől, amely a kitelepített őslakosokkal tartja a kapcsolatot, talán ennek is tudható, hogy Németországból ruhát, cipőt, játékokat és bútort kaptak, melyeket a helyi egyesületek, valamint a cigány kisebbség rászorultjai között osztottak szét. De támogatást kaptak Kecskeméti János polgár- mestertől is, aki egy gépkocsi igénybevételét engedélyezte, ezáltal az adományokat a városba tudták szállítani. A vezetőség ezúttal is megköszöni az önzetlen támogatást, segítségnyújtást.
Az elmúlt évben a Karitász húsvéti csomagokat adományozott a gyermekeknek, ezen kívül közel százan részesültek karácsonyi csomagban. A tagság sírokat gondoz a temetőben, zarándokúton vett részt Esztergomban és Celdömölkön.
Ami az idei terveket illeti: a Karitász tagsága egy felmérést szeretne végezni a városban, amely a rászorultság függvényében készül. Ezen kívül egy közösségi házat szeretnének létrehozni, a terv megvalósításához támogatókat keresnek. És egyben várják azoknak az embereknek a jelentkezését, akik a Karitászban fejtenének ki tevékenységet.
B.N.

A gyakorlatiasság elsajátítása
A közelmúltban 12 alapító taggal, Praktika névvel egy klub alakult meg a városban - tudatta az Eleki Krónikával Rusz Miklósné.
Az érdeklődők - szép számmal - a Reibel Mihály Városi Művelődési Központban tartják összejöveteleiket, havonta két alkalommal, szombatonként. A klub alapvető célkitűzései a kreativitás fejlesztésével, a lakókörnyezetünk szebbétételével, a népszokások, hagyományok újjáélesztésével, megőrzésével fogalmazható meg. A témakörök pedig az évszakokhoz, ünnepekhez,lakásdekoráció készítéséhez, kézimunkázáshoz, sütéshez-főzéshez, kertszépítéshez csoportosítható. A Praktika Klub munkáját április végéig a húsvéti ünnepek előkészületei határozzák meg. Tagsági díj nincs, de alkalmanként anyagköltségre személyenként 200 forintot szednek össze. A klub egyfajta hiánypótló szerepre vállal- kozott, hiszen a baráti együttlét mellett a tagság egyedül készít el olyan dolgokat, amelyek az üzletekben lényegesen drágábban szerethető be, tehát a gyakorlatiasság elve dominál.
A Praktika Klub folyamatosan szeretné kiépíteni támogatói körét és természetesen figyelemmel kíséri a pályázatok nyújtotta lehetőségeket.
B.N.

Versenyek és más iskolai programok
- Március 15-én a művelődési központban az egész napos rendezvény keretében egy rajzkiállítást is megtekinthettek az érdeklődők. A rajzok a “Mit jelent nekem március 15-e?” című pályázatra készültek. Főként az általános iskola alsós tanulói vettek részt a versenyben, amit – és ez a nagy gondossággal elkészített műveken látszódott – igazi kihívásnak éreztek, de a felsősök rajzai sem árulkodtak kevesebb lelkesedésről, és persze technikai tudásról. Éppen ezért volt nehéz a zsűri feladata az értékelésnél. A legtöbb pályamunkát 3. és 4. osztályosok küldték be, közülük a 3. évfolyamban 1. lett Kovács Teréz, 2. Pluhár Gábor, 3. Kovács Zita. A 4. évfolyamban 1. Zsidó Tamás, 2. Tóth Ágnes, 3. Cinanó Ilona. A többi évfolyamból kevesebb rajz érkezett, ezekben a zsűri különdíjat osztott ki az 1. osztályos Varga Balázsnak és a 7. osztályos Tóbiás Sándornak.
- A Hevesy György Országos Kémiaverseny megyei fordu- lójára iskolánk több tanulója is bejutott. A 7. évfolyamból Tóth Csaba 14., Szakács István 19., a 8. évfolyamból Ottlakán Johanna 4. helyezést ért el. Felkészítő tanáruk Miklóné Slezák Tünde volt.
- Az Országos Anyanyelvi Tanulmányi Verseny április 10-én megtartott helyi fordulóján a következő tanulók állhattak a dobogóra:
5. évfolyam: 1. Rocskár Vivien, 2. Bartalos Anna, Kardos Sándor és Tóth Tamás, 3. Gulyás Andrea.
6. évfolyam: 1. Tokai Gyöngyvér, 2. Andrási Bianka, 3. Hoffer Henrietta, Kunditz Beáta, Radnóti Janka, Rusz Melinda.
7. évfolyam: 1. Tóth Csaba, 2. Rocskár Roland, 3. Piroska Edina és Szakács István.
8. évfolyam: 1. Rubóczki Adrienn, 2. Bartalos Ibolya, Ottlakán Johanna, Szabó Valéria, 3. Bartalos Klára.
A megyei fordulóra 36 tanuló jutott be az iskolából.
- A mezei futóverseny mindig is meghatározó színfoltot jelent egy oktatási intézmény életében. Ez a tényszerűség az általános iskola esetében is érvényes – mondta egyebek mellett Nagyné Nádor Gabriella, az intézmény testnevelő tanára. A hagyományoknak megfelelően ezidáig jószerével csak ősszel tartották meg a versenyt, a folyó tanévben viszont most tavasszal álltak rajthoz a versenyzők, illetve csak álltak volna, ha az időjárás kegyesebb. Sajnos elmosta a megmozdulást. “Ami késik, nem múlik”, tartja a közmondás. A közelmúltban a gyulai és a környékbeli általános iskolások részvételével a gyulai vár körül pontgyűjtő futóversenyt tartottak, ami azért is bíztató kezdeményezés, mert a különböző korosztályok egymásért küzdöttek, hiszen az összesített pontszám alakította ki a végső helyezési sorrendet. A mostani megmérettetésre is derekasan felkészültek a jelöltek, akik plusz erőkifejtést is magukra vállaltak. Természetesen az önkéntes jelöltek mellett egyeseket tanári ráhangolással kellett megnyerni az ügy érdekében.
A végén mindenki megtette a tőle telhetőt. A gyulai vár körül megtartott tavaszi futóverseny eleki résztvevői a következő tanulók voltak - zárójelben az illető helyezését tesszük közzé:
I. évfolyam: Dán Martin (26.), Festő Dia (28.), Kimpán Katalin (24.), Szász Zoltán (11.),
II. évfolyam: Balogh Béla (25.), Bányai Anikó (19.), Kavasánszki Krisztián (8.), Pinti Boglárka (22.), Tóbiás Bence (4.),
III. évfolyam: Andrási Katalin (30.), Behán József (19.), Horváth Ferenc (20.), Jánk Melitta (22.), Móga Márk (18.), Nedró Anita (27.),
IV. évfolyam: Bágy Richárd (22.), Bakos Dániel (29.), Görgényi Mónika (19.), Kulik Sándor (28.).
V. évfolyam: Bajkán Martina (25.), Bányai Sándor (26.), Kovács Alexandra (28.), Mák Robin (23.), Nagy Aletta (22.),
VI. évfolyam: Andrási Bianka (11.), Cseresznyés Beáta (24.), Kacsala András (4.), Mészáros Tibor (7.), Miszlai Tamás (25.), Rostás Anett (16.), Szekeres Grácia (20.), Tanács Edina (19.),
VII. évfolyam: Bartalos Zoltán (17.), Braun János (21.), Nán Katalin (megsérült, ezért nem szerzett helyezést), Oszlács Katalin (22.), 
VIII. évfolyam: Horváth Rita (9.), Kovács Sándor (12.), Nagy István (19.), Szabó Mónika (15.), Takács László (13.).
A pályázat és a versenyek helyezettjeinek ezúton is gratulálunk!
- Március 22-én egy kiállítás megnyitásával vette kezdetét az általános iskolában a környezetvédelmi hónap. A megnyitóban elmondott szavaival Zsidó Ferenc tanár úr a természet megóvásának fontosságára hívta fel a figyelmet, és kiemelt néhány, egyre súlyosbodó környezeti problémát is. A kiállított pályamunkák is ezeket a gondokat világítják meg több területen több szempontból, és javaslatokat is tesznek a természeti környezet megóvására. Kiemelik a magyarországi nemzeti parkokat és természetvédelmi területeket, mint hazánk természeti kincseinek legfontosabb védelmezőit.
A megnyitó után a vizek és vízpartok védelméről nézhettek meg a tanulók egy rövidfilmet, majd faültetésre került sor az iskola mindhárom épületének udvarán.
- Március 28-án Puskás Lajos diavetítéssel egybekötött előa- dásában a növényzet válto- zásáról hallhattak a tanulók. A környezetvédelmi hónap kere- tében filmvetítésekre is sorkerült a hulladékokról, az erdő életé- ről, továbbá egy másik előadásra az éghajlatváltozás okairól és következményeiről. Mint azt lapunk márciusi számában már közöltük, a rendezvénysorozat egy akadályversennyel zárul, melynek időpontja április 14.
- A nyolcadik osztályosok számára elkezdődött a tánciskola, amely hetente két alkalommal nyújt új ismereteket a tanulóknak.
- A gyerekek számára úszásra is van lehetőség. Már több alkalommal indultak el egy egész busszal Gyulára, hogy ott a Várfürdőben űzhessék e sportot.
- Végül, de nem utolsó sorban említem meg azt, hogy az általános iskola újsága, a SULI-BULI a harmadik számával jelentkezett márciusban. A lap cikkeit diákok írják, a témák igen változatosak: aktuális események, riportok, versek, rejtvények, filmszemle, sport, viccek, horoszkóp, slágerlista stb.. Az újság támogatói: Elek Város Képviselő Testülete, Flamingó Pizzéria, Flamingó Ajándékbolt, Korall Cukrászda.

Az ismeretlen első
Birtokunkba került Walthier Eliz 1935-ben a Szent István Társulat kiadásában megjelent kötete. A költőnő ekkor 31 éves, de emellett tagja volt a Szociális Testvérek Társaságának is. Ezt a bencés jellegű társaságot Slachta Margit (1884-1974) alapította 1923-ban. (Már megalakulásakor is modernnek számított.)
Olvasóink már ismerhetnek néhány Walthier Eliz - verset korábbi lapszámainkból. (Azért is tavasz, Sopron, 1937. 48 oldal; Cseresznyevirágok, Sopron, 1942. 79 oldal.) A Zsoltáros élet, vagyis az első kötet 1935-ben jelent meg Budapesten 168 oldalnyi terjedelemben. A költőnő verseit egykoron sokan ismerhették Eleken, mert pl. a Jézus Szíve Eleki Róm. Kat. Polgári Leányiskola (1934) tanári könyvtárában is megvolt, mint ahogy ezt a borítón található pecsét, illetve feliratozás alapján megállapíthatjuk.
Következő lapszámunktól kezdve rendszeresen közölni szeretnénk néhány verset a Zsoltáros életből. Idézzünk most néhány gondolatot az előszóból, amit nem akárki írt: “Egy testvér írta e kötetet, egy testvér, akit hivatása azok között tart, azokhoz küld, akik a mások szenvedéseit, problémáit élik, s aki megérezteti velük, hogy ő test a testükből, lélek a lelkükből..., becsületes szándékú első kötetét a fiatal tehetségnek kijáró nagy szeretettel ajánlja a szíves Olvasó megértő jóindulatába 1935. Szent Benedek (július 11.) Atyánk ünnepén Slachta Margit.”
Legyünk mi is büszkék az eleki születésű “elfeledett” költőnőre!
Rapajkó Tibor

Az iskolák története Eleken; 4. rész Élet a leánypolgáriban
Az előző részből gondolom egyértelműen kiviláglott, hogy az egyház mindent megtett, hogy a leánypolgári iskola tárgyi és személyi feltételeit minél ha- marabb rendezze és oldja meg.
A sürgősségi sorrend első feladata az újonnan érkezett tisztelendő nővérek elhelyezése volt. Az 1929-ben felavatott kolostor szűkösnek bizonyult. Ezért az egyház megvette a szomszédos Hammer-féle házat. Ebben az épületben alakították ki az új lakosztályokat, - a diákok ezt Hammer-hálónak nevezték - a klazúrát és a kápolnát. A meg- üresedett kolostor szobáiból a későbbi időben a vidéki lányoknak internátust rendeztek be.
A leánypolgári az 1938-as évre 4 osztályúra kiépült. Ekkorra a létszám 111 főre emelkedett, azaz bizonyította életképességét. Ezért a V.K.M. 45078/1938-as számú rendelete alapján elnyerte a nyilvánossági jogát is. Az évek múlásával a tanulói létszám alakulása azt mutatta, hogy a szülők a két iskolatípus közül a polgári iskolai képzést részesítették előnyben. Dönteni kellett, melynek eredményeként az 1940-es tanévtől a gazdasági iskolaformát 15 éves eredményes működés után megszüntették. A gyakorlati foglalkozásokat segítő eszközöket (varrógép, szövőszék, rokka) és a helyiségeket (konyha, vasaló szoba) a polgári iskola használta tovább.
1938. május 22-én a polgári leányiskola életében nem mindennapi esemény történt. Iskolazászlót avattak, melyet először a kápolnában őriztek. Ma a templomban található. (Kicsiny hazámban nem sok iskola büszkélkedhet ilyen szép ereklyével!) A zászlóanya tisztét a pósteleki özv. gróf Széchenyi Antalné vállalta, aki egyébként a lőkösházi báró Üchtritz-Amadé Emilnével együtt az iskola támogatói voltak. A selyemből készült nemzeti színű “művészi kivitelezésű” zászló egyik oldalán a teljes magyar címer látható, tölgy és babér ágakkal övezve. Alatta: “1938" évszám. A zászló másik oldalán a XXXIV. Budapesti Eucharisztikus Világkongresszus jelvénye látható magyaros hímzéssel övezve. Alatta: ”zárda iskola, Elek" szavak. A zászlószalagon gróf Széchenyi István jelmondata olvasható: “Si Deus pro nobis Quis contra nos”, - Ha Isten velünk, ki ellenünk -.
Az internátusban elsősorban Kevermes - Dombiratos - Kamrás - Almáskamarás-i lányok laktak, akik valamilyen okból nem tudták vállalni a mindennapos bejárást. A lányok előbb a kolostorban kialakított szobában, majd egy rövid ideig az új emeletes épület emeleti részén is laktak. Egy szobában 10-12 lány lakott. Az iskola csak a vaságyat tudta adni, az ágyneműt a tanulók vitték. Havonta 50 pengőt, 5 kg szappant és 200 db tojást kellett vinni (1939).
Az ébresztő minden nap 6 órakor volt. Minden napjuk misével kezdődött. Délutánonként gyakran volt közös séta a község utcáin. A tanulószobában - szilencium - a leckét kikérdezte a felügyelő nővér Verbói Mária Konstancia, akit a lányok maguk között “Stanci néninek” hívtak. A bentlakó lányok máig is legfájóbb problémája az volt, hogy az általuk írt és nekik érkező leveleket felbontották és elolvasták a nővérek! Aranyosak voltak a 70 éves emlékezők, amikor huncut mosollyal mesélték, hogy ennek az intézkedésnek is volt “diák megoldása”.
1937-40-es években a hétköznapi ruházat a sötét alj és a finoman csíkozott matróz blúz, elöl nagy maslival volt a kötelező. Később a ruházattal kapcsolatban már nem voltak különösebb elvárások, csak tiszta legyen. Volt idő, amikor a köpeny viselése kötelező volt, de később ettől is eltértek. Az ünneplő ruházat a térdet takaró rakott szoknya és a bocskai felső mindvégig kötelező volt. Hétköznap a fekete, vasárnap a fehér színű flór harisnya egykori kötelező viselésébe még ma sem nyugodtak bele. A közismereti tárgyak mellett nagy hangsúlyt kaptak az életre felkészítő gyakorlati tárgyak.
A kézimunka órákon a magyar népművészet elemeivel ismerkedtek a tanulók. Az alapanyagot előnyomva - drukkolva - a Bauer-féle kézimunka üzletből rendelték meg egységesen. Megtanulták a szál, a hurok, a zsinór, a kisírásos, a láncöltés, a keresztszemes és a laposöltéses technikákat. Többen féltve őrzik ezeket a gyermekkorukat felidéző kisebb-nagyobb “mesterműveket”! Gyönyörűen kivitelezett asztalterítőket mutatott Formann Istvánné. Az 1944-es években a fapapucsok felső részét is varrással díszítették. A kézimunka órák feladatai között szerepelt még a patent, a gomb és a kapocs helyes felvarrása is. Megtanultak kötni, horgolni és a szabászati mintákkal bánni. A legügyesebbek a varrógépen is dolgozhattak. A szövőszéken törlőruhákat és asztalterítőket szőttek. A legszebb munkákból év végén a tornateremben kiállítást rendeztek.
A leánypolgári iskolában az elméleti tárgyakból év végén vizsgát tettek, amelyre a szülőket, a község vezetőit és a hitoktatókat is meghívták. A vizsgán nem tudni igen nagy szényennek számított, mondták. Az állami ünnepek mellett különös gonddal készültek a Mária-napi, az Anyák napi és a karácsonyi ünnepekre, melyeket szintén a tornateremben tartottak. Dicsekedve mesélték, hogy az 1938-as év farsangján Csiky Gergely: “Nagymama” című színdarabját, más alkalommal “Hófehérke” című mesejátékát adták elő nagy közönség és anyagi sikerrel.
A “volt diákok” boldogan segítettek, emlékeztek és meséltek, akikről csak most utólag derült ki, hogy ők nem mások, mint az egykori példás magatartású és eminens előmenetelű tanítványaim szülei. Ismét igazolódni látszik egy magyar közmondás: “Alma nem esik messze a fájától”! Nem bizony, mert ők is az osztályaik legjobb tanulói közé tartoztak, ...... csak 50 évvel ezelőtt!
Ők segítettek: Kiss Józsefné (Bauer Lujza), Szabó Pálné (Zielbauer Franciska), Schneider Györgyné (Tóth Magdolna), Klemm Istvánné (Zöllner Magdolna), Strifler Józsefné (Wittmann Erzsébet), Áment Gáborné (Jäger Kornélia), Formann Istvánné (Lakatos Mária) és Dávid Rémuszné (Löffner Julianna).
Önzetlen segítségükért, leírhatatlan kedvességükért tisztelettel mondok köszönetet.
Az egyházi felügyelettel működő zárda iskola a V.K.M. 800/1948-as számú rendelete alapján 1948. szeptember 1-ével megszűnt és ezzel egyidőben az apácarend feloszlott. 13 évig tanítottak, neveltek a leánypolgári iskolában, ahol több mint 450 lánynak adtak végbizonyítványt!
Busa László nyug. középiskolai tanár

Valami elkezdődött
A közelmúltban egy 1988. január elseje után született tanulókból álló csapattal a kétegyházi kispályás labdarugó bajnokságon vettünk részt – tájékoztatta az Eleki Krónikát Hoffmann Ferenc, az általános iskola DSE szakosztályának elnöke.
A seregszemlén az elekiek mellett kétegyháziak, gyulaiak, méhkerékiek, dombegyháziak és Romániából nagyváradiak képviseltették magukat. A torna dobogós helyein végzett együttesek sorrendje a következő volt: 1. Gyula I, 2. Gyula II, 3. Dombegyház. Az elekiek szerepléséről elmondható, hogy a csoportban a körmérkőzések során valamennyi ellenfelüktől minimális vereséget szenvedtek, a jövőre nézve azonban voltak bíztató jelek. A kétegyházi játékon az eleki együttes a következő játékoskerettel képviselte az intézmény színeit: Bányai Sándor, Buksa Sándor, Farkas Róbert, Gera Antal, Kovács Gábor, Kovács Zsolt, Krisán Krisztián, Nagy Attila, Negrea László, Tiba Lajos, Vágási Pál, Varga Zsolt.
A sportág utánpótlás nevelése terén alapvető minőségi folyamat vette kezdetét, amely a Gyulai Kinder FC és az általános iskola közötti megállapodásból született. E megállapodás értelmében a gyulai egyesület vállalja, hogy a foglalkozások megtartásához labdákat (csoportonként /12 fő/ 6 db labdát), esetleg további segéd-
eszközöket biztosít (csoportonként 4000 Ft értékben). A csoportvezetőknek a foglalkozások megtartásához szakmai anyagot és maximum 2 db sportfelszerelést ad, emellett szakmai továbbképzéseket is szervez. A sportágban érintett tanulók számára évenként legalább két tornát rendez, egyet télen teremben, egyet pedig tavasszal a szabadban. Az általános iskola tanulói közül a tehetségeseket kiválasztja, támogatja, és lehetőséget nyújt nekik a Gyulai Kinder FC által szervezett tornákon való részvételre. A nevelési-oktatási intézmény pedig vállalja, hogy keretében 5-12 éves gyermekek számára labdarugó csoportokat alakít, ezek a csoportok heti két alkalommal foglalkozásokon vesznek részt, biztosítja a csoportok részvételét az említett tornákon, amennyiben pedig más sportszervezet által rendezett labdarugó tornán vesznek részt, úgy a csapat nevében szerepelteti a Kinder nevet. A megállapodás 2002. június 30-ig hatályos.
Durst Norbert

Gyámhivatali helyzetkép
Elek és Lőkösháza területén összesen 75 gondnokság alatt álló személyt tartunk nyilván, emellett 16 kiskorú gyermek van gyámság alatt - tájékoztatta lapunkat Vígh Károly, az Eleki Gyámhivatal előadója.
A gondozottak közül 50 fő gondnoki ellátásának feladatai két hivatásos dolgozó látja el, 25 főnek pedig egyéb gondnok, akik hozzátartozói minőségben vannak. A gondnokság alatt állók többsége a helyi szociális otthonban kap elhelyezést.
Eleken 1997. november elseje óta tevékenykedik gyámhivatal, amely Lőkösháza ez irányú teendőit is ellátja. A gyámhivatalban jelentkező ügyek döntő többségét a hatósági gyermekvédelmi intézkedések, a gondnoksággal kapcsolatos kérdések, valamint az egyéb vagyonkezelési ügyek képezik.
Az eltelt időszakban, szerencsére, nem sok átmeneti vagy tartós nevelésbe vétel történt. A gondnoksággal kapcsolatos ügyek adottak a gyámhatóság életében - számadások, vagyonkezeléssel kapcsolatos eljárások és egyéb ügyek intézése -, amelynek munkáját a Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálat, a Védőnői Szolgálat, az általános iskolák és óvodák, a rendőrség, az Idősek Klubja, a Csemete Egyesület, a Lányok Asszonyok Egyesület,a Mozgáskorlátozottak egyesülete, valamint a lőkösházi gyámhatóság segíti.
B.N.

Módosult a gyermekvédelmi támogatás
Az idei esztendő eleje óta a gyermekvédelmi támogatással kapcsolatos beadványok felülvizsgálatát végezzük, amely eljárás közel 500 családot érint - mondta Dán Ferenc, az eleki polgármesteri hivatal gyámhatósági előadója. A felülvizsgálatot folyamatosan végzik, amely az idei évben új kimutatással - vagyonnyilat- kozattal - bővül. A gyermek- védelmi támogatás az elmúlt évi 3070 forintról az idén 3320 forint/főre módosult, és az kaphat ilyen jellegű anyagi segítséget, akinek a családban az egy főre eső jövedelem nem haladja meg a 16.000.- forintot, a gyermek 18 év alatti vagy 25 év alatti és nappali tagozatos de jövedelemmel nem rendelkezik.
A rendszeres támogatás mellett évi két alkalommal történő - könyvtámogatás, beiskolázás - rendkívüli is igényelhető, amelynek jogosságát a szociális bizottság állapítja meg. 1999-ben tavasszal az általános iskola tanulói igényelhettek könyvtámogatást, közel 200 ilyen jellegű kérelem érkezett a gyámhatósághoz, ősszel pedig közel 60 fő - az általános iskolások közül azok, akik lemaradtak a tavaszi könyvtá- mogatásról, valamint a közép- és főiskolások egyetemisták - részesültek átlagosan 2000 forintos támogatásban. 
B.N.

A nyelvek reneszánszát éljük
A közelmúltban az Eleki Polgármesteri Hivatalban 120 órás roma nyelvtanfolyam kezdődött. A pályázati erőforrásból életre keltett megmozdulással kapcsolatban Drágos József, az Eleki Cigány Kisebbségi Önkormányzat elnöke, önkormányzati képviselő egyebek mellett elmondta, hogy a roma nyelvtanfolyamra elsősorban azért volt szükség, mert az immár másodízben megválasztott Országos Cigány Önkormányzat - 3500-4000 embert érint - tagsága közül jószerével csupán elekiek nem beszélik az anyanyelvüket. A roma nyelvtanfolyam heti foglalkozásokkal valósul meg, amelyen a polgármesteri hivatal egyes dolgozói is érdekeltek. A nyelvoktatást dr. Karsai Ervin, a zsámbéki főiskola romológia szakos tanára vezeti.
A legutóbbi előadás szünetében arra kértük meg a tanár urat, hogy avassa be olvasóinkat a roma nyelvtanfolyam országos folyamatába.
Dr. Karsai Ervin egyebek mellett elmondta, hogy a roma nyelvoktatásnak nincsenek hagyományai a országban, habár a múlt században igen sok cigány nyelvvel kapcsolatos tudományos munka jelent meg Magyarországon, például a szótárak. Ez a tendencia viszont a II. világháború alatt megszakadt, megtorpant. Talán ennek is tudható be, hogy egészen az elmúlt század 60-as éveiig képtelen volt létrejönni, kibontakozni a cigány értelmiségi réteg, amely többek között a nyelvével is tudott volna foglalkozni.
Ahhoz, hogy valaki a roma nyelvvel hathatósan foglalkozhasson, annak alapfeltétele, hogy az illető a magyar nyelv nyelvtani alapszabályaival is tisztában legyen. A cigány lakosság iskoláztatása, iskolázottsága a hatvanas évektől kezdődően fokozatosan egyre szélesebb rétegeket érintett, és lényegében ekkor kezd kialakulni a nyelvvel kapcsolatos igény, habár egy ideig még ez az igény csak igény maradt. Ennek alapvető oka az volt, hogy a cigányság nem kapta meg a nemzetiségi státuszt, ezzel párhuzamosan pedig a roma nyelv sem vívta ki magának a megfelelő társadalmi elismertséget. Aztán 1988-tól kezdődően fokozatosan megjelentek a cigány nyelvű tankönyvek, bibliai fordítások, irodalmi kiadványok. 1992-től pedig olyan kedvező változás ment végbe az országban, amely lehetővé tette azt, hogy állami nyelvvizsga bizottságnál a megszerzett tudásból tanubizonyságot tegyenek azok, akik roma nyelvet tanulnak. Karsai Ervin is ekkor doktorálhatott a cigány nyelvből. Ebben az időszakban egyre többen és többen érdeklődtek a roma nyelv iránt és nem csak a cigány származásúak, és mind többen vizsgáztak is belőle. Ennek igazolására elmondható, hogy például 1999-ben közel százan tanultak és tettek le sikeres roma nyelvvizsgát. A zsámbéki főiskola mellett roma nyelvismeretekre tehetnek szert azok a főiskolai, egyetemi hallgatók is, akik Szekszárdon, Nagykanizsán, Győrött, Debrecenben, Tiszaburán, Szolnokon folytatják tanulmányaikat. Manapság is igen sokan szeretnének roma nyelvvizsgára szert tenni, és a cigány lakosság mind szélesebb rétege szeretné elsajátítani a nyelvet. De egyébként is megfigyelhető, hogy az országban a nyelvek reneszánszát éljük. A cigány kisebbségi önkormányzatok vezetői, tagsága, az értelmiségi réteg felismerte a helyzetet: nyelvismerettel, a kulturális értékek tökéletes ismeretével tudják egyengetni a cigányság útját, életét. A program lényege: az országos vérkeringésbe történő beilleszkedésen, felzárkóztatáson, felemelkedésen alapszik - összegezte gondolatait dr. Karsai Ervin.
B.N.

Beilleszkedés
A II. világháború végétől, 1944 szeptemberétől spontán módon megkezdődött a náci Németország által megszállt területekről a németek menekülése. A mintegy 12 millió német sorsa azonban a potsdami konferencián (1945. július 17 - augusztus 2.) pecsételődött meg, hisz pl. a szövetséges hatalmak (Anglia, Szovjetunió,USA) az érintett kormányoktól törvényes úton várták el: “A három kormány a kérdést minden szempontból megtárgyalta és elismeri, hogy a Lengyelországban, Csehszlovákiában és Magyarországon maradt német lakosság, illetve annak részeinek áttelepítése Németországba meg kell hogy történjen. Egyetértenek abban, hogy bármely sorra kerülő áttelepítésnek rendezett és humánus formában (így!) kell történnie.”
Az 1946. október 29-én végrehajtott népszámlálás szerint Németország nyugati megszállási övezetében 147 ezer magyarországi német élt, míg a szovjet megszállási zónába 12 ezren kerültek. Ezekkel az elűzött németekkel foglalkozik Füzes Miklós könyve: Valami Magyaror- szágon maradt - Etwas blieb daheim in Ungarn. Pécs, 1999. 195 oldal. Ez a kiadvány azért is értékes, mert egy igen kényes kérdést vizsgál, tudniillik hogyan sikerült beilleszkedniük az elűzötteknek Németországban. (Mivel a kötetnek több eleki vonatkozása is van, ajánlhatjuk a téma iránt érdeklődőknek határon innen és túl.)
A nyugati zónába kerülők legnagyobb része Baden-Württembergben telepedett le 55,1 %-uk, Bajorországban 27,5 %-uk, míg Hessenben 14,6 %-uk.
A magyarországi német menekültek helyzete kezdetben nem volt könnyű az anyaországban, mert sok helyen, főleg falun, a nincstelenségük miatt lenézték őket, sőt cigányoknak is nevezték őket, de később megszűntek az előítéletek. Ezt nagyban segítette a menekültek hűségesküje is (Die Magna Charta der vertriebenen Deutschen), aminek egy részlete így hangzik: “ Minden erőnkkel támogatni fogunk minden kezdeményezést, amely az egyesült Európa megteremtését célozza, melyben a népek félelem és kényszer nélkül élhetnek. Kemény és fáradhatatlan munkával fogunk résztvenni Németország és Európa újrafelépítésében.”
Aki ma akar foglalkozni a Magyarországról elszármazottak történetével, annak több levéltár is a rendelkezésére áll pl. a stuttgarti Állami Főlevéltár, a ludwigsburgi Állami Levéltár vagy a karlsruhei Badeni Főlevéltár.
A szerző közöl 1946-ban Magyarországról érkezett néhány transzport jegyzékét is. Ezek szerint 1946 januárja és májusa között 55.183 fő érkezett Észak-Württembergbe, ebbe benne vannak a mezőberényiek és az elekiek is (akik május 14-én 906-an érkeztek Leonbergbe). Észak-Bádenbe 92.218 fő érkezett, ide is jöttek elekiek, május 1-jén 1016-an Kieslauba. Egy másik adat szerint egy 1946. április 12-én érkezett transzport tagjai közül Crailsheimbe 311, Öhringenbe 252, Waiblingenbe pedig 287 fő került.
A menekültek kezdetben tömegszálláson laktak, majd csak jóval később sikerült mindenkinek önálló lakást biztosítani. A falvak egy részében a népesség gyakran úgy felduzzadt, hogy több települést összevontak, és így születtek új városok, új lakótelepekkel.
A magyarországi németek több mint 85%-a földműves volt, akik egy korabeli átfogó jellemzés szerint értelmiségük nagy részét elveszítették. Sőt sokan voltak olyanok is, akik egyáltalán nem, vagy csak nagyon gyengén beszélték a német nyelvet. Ezért nem lehet csodálkozni azon sem, hogy csoportos megmozdulásokra is sor került annak érdekében, hogy vissza- települjenek Magyarországra. A hazatérést szorgalmazók között voltak elekiek is!
A Magyarországról ki- telepítettek megosztottak voltak. Ezek a korabeli magyarországi helyzettel magyarázhatók, hisz voltak akik a Hűségmozgalom mellett, de voltak olyanok is, akik Volksbund mellett álltak ki “kint” is.
Magyarországról az 1956-os forradalom leverése után is érkeztek menekültek Németországba, de ennek csak a töredéke volt német!
A kötet végén még most is élő személyek visszaemlékezéseit olvashatjuk, amelyekből egyértelműen az derül ki, hogy sohasem tudják elfelejteni Magyarországot. Nagyon sokan már az 1960-as évektől hazajárnak. Harag, bosszú nincs bennük.
Az 1922-ben Magyarországon született Gregor Hohmann így nyilatkozott 1991-ben: “Mindig szívesen megyek haza. Annak ellenére, hogy nincs rossz dolgom itt. De a haza, az a haza. Ott nőttem fel. Apám, anyám ott fekszik a temetőben... Új hazát teremtettem magamnak, itt vannak a gyermekeim. Ezt meg kell emésztenem, ezzel a tudattal kell élnem. De a haza mindig bennem marad. Ott jöttem a világra, ott nőttem fel. Ott voltak az ifjúkorom legszebb, verejtékes évei.”
Füzes Miklós könyve a városi könyvtárból is kikölcsönözhető.
Rapajkó Tibor

Végtisztesség - tisztességgel
Ha meggondolom, tulajdonképpen egész életünkben a lelkünkben valamiképpen készülünk a halálra, szinte eszmélésünk azon percétől, amikor már felfogtuk az elmúlás törvényét, amely alól egyikőnk sem kivétel. Először - sajnos - szeretteinket kísérjük el utolsó útjukra, azután mi következünk. A Teremtőnk kegyes volt hozzánk: nem tudjuk előre a magunk elmúlásának napját, óráját, percét, s ez így van jól. Persze - gondolom - ez azért van így, mert úgy kellene élnünk mindennapjainkat, mintha az utolsó lenne, és akkor talán kevesebb szörnyűség történne a világban - s egymás között... Ám valamennyien szeretnénk emberi méltósággal meghalni, de ez nem föltétlenül adatik meg mindenkinek. Szeretnénk, ha utolsó utunkat a végtisztesség megadásával tehetnénk meg. Bárhonnan is jöttünk, bárkik is voltunk, vagyunk, hiszen az ember eredendően jó, akkor is, ha néha vét, téved vagy hibázik. Szeretne emberhez méltó végtisztességet! Ennek érdekében igyekezett és igyekszik a helyi Román Kisebbségi Önkormányzat is cselekedni.
Köztudott, hogy a városban a román temető sokáig olyan elhanyagolt állapotban volt, hogy a románság és cigányság egy része is szívesebben választotta a római katolikus temetőt végső nyughelyéül. A legutóbbi évek azonban itt is változást hoztak, hiszen sok eleki román és cigány származású ember önkéntes és térítésmentes munkájával a román temetőben is felépült a ravatalozó és hűtőkamra. A közelmúltban kerülhetett sor egy kétszemélyes koporsóhűtő megvásárlására, és a beszerelés, üzembe helyezés sem várat talán sokáig magára...
dr. Szelezsán János, a Román Kisebbségi Önkormányzat elnöke a következőket mondta el a 2000. március 24-én tartott kisebbségi önkormányzati ülésen:
- Elek Város román ajkú lakosai a teljes bekerülési költség 50 %-ában adományoztak azért, hogy a tervek megvalósuljanak. 160.000.- Ft az érintett lakossági adományokból gyűlt össze. Ezt még a püspökség 20.000.- Ft-tal megtoldotta. A még hiányzó összeget az önkormányzat biztosította a létesítmény elkészítéséhez. Úgy tűnik, hogy az eleki Román Kisebbségi Önkormányzatban megvan a törekvés a korszerűbb, jobb, szebb megvalósítására. Ezzel talán kisebbségi létükben is tisztességes végtisztességet adhatnak szeretteiknek és kaphatnak önmaguknak - nemzetiségi létük utolsó állomásán.
Topa Sándorné

Szép siker
A közelmúltban Győrben rendezték meg a Fidelitas-kupa országos kispályás labdarúgó tornát, amely seregszemlén többek között budapesti, debreceni, pápai, szegedi, zalaegerszegi, szombathelyi, nyíregyházi és első alkalommal eleki együttes is képviseltette magát. Mindjárt a debütálás sikeres volt az eleki különítmény számára, hiszen a tornagyőztes Debrecen mögött a második helyen végzett, a harmadik Szeged lett. A siker kovácsai a következő játékosok voltak: Hídvári Mihály, Popucza Mihály, Borsi Attila, Borsi Róbert, Czernó Róbert, Botás Attila és Nagy Roland.  
B.N.

A postahivatal tíz éve
Tíz év: az ember életében meghatározó időszak, egy intézmény életében még jelentősebb. Az eleki postahivatal egy évtizeddel ezelőtt költözött új helyére, a város központjában levő Gyulai út 4-6. szám alá. Stumpf Jánosné eleki postavezető szakmai szempontból összegezte az eltelt 10 esztendőt.
Stumpf Jánosné egyebek mellett elmondta, hogy a klasszikus postai szolgáltatás az elmúlt időszakban bővült biztosítási szolgáltatással, lakáskassza szerződés megkötésével, valamint a pénzforgalom területén valutaváltással. Emellett valutaeladást is végeznek, ha a kedves ügyfél ezen igényét a postahivatalban bejelenti. Különösen a nyári időszakban a városba látogató egyre több külföldi vendég megelégedéssel nyugtázza, hogy ilyen szolgáltatást is végeznek. A szakképzett postai dolgozók elvégzik az Eurocsekk beváltását is. Mindenképpen meg kell említeni az értékpapír eladást: itt ajánlják az állami kincstári és a postabanki értékpapírokat, valamint az életbefektetés biztosítási ajánlatot. 1999 óta elfogadják a postabanki lakossági folyószámla nyitást, a megbízásokat. Az ügyfelek körében igen népszerű a bankkártya-kezelés, POS terminál. Bővebben kell kifejteni a Generali-Providencia megbízásából végzett biztosításokat; kötnek életbiztosítást, házbiztosításokat, kötelező gépjármű felelősségbiztosítást. Ezek előnye a helyi ügyintézés, kárbejelentésnél nem kell a kirendeltségre utazni. Zöldkártya kiadást is végeznek, külföldi utazás megkezdése előtt lehetőség van utasbiztosítás kötésére. A tanulók részére ajánlják a Szimba tanulóbiztosítást. Az ügyfelek érdeklődése esetén a postahivatal dolgozói bővebb felvilágosítással is szolgálhatnak. Három éve működik a FAX-szolgáltatás, remélhetőleg a közeljövőtől a fénymásolással is szolgálhatnak, igény van rá. A szerteágazó postai szolgáltatás mellett megfér a gépi lottó feladás, természetesen nem olyan népszerű, mint a műholdas feladás, de van aki ragaszkodik hozzá. A kézbesítés területén fejlődést jelent, hogy a csomagokat 2 kilogrammig házhoz viszi a postás. A postahivatal nyitott az egyre növekvő szórólap feladásra, ami növeli a küldemény forgalmat. Végül, de nem utolsó sorban: az ügyfelek, akik igénylik a postafiókot, igényelhetik azt. A postahivatal szerteágazó tevékenységéhez adottak a személyi és a tárgyi feltételek.
B.N.

Fotó pályázat
Elek Város Önkormányzata fotó pályázatot hirdet a Millennium és az Elekiek V. Világtalálkozója alkalmából. A pályázat két fő témaköre: I. Elek 2000-ben, II. Eleki épületek, események a régmúltból.
Az “Elek 2000-ben” témájához az idei évben készült képeket várjuk. Épületekről, környezetünkről, eseményekről mely megmutatja az utókornak Eleket 2000-ben.
Az “Eleki épületek, események a régmúltból” cím alá a közelmúltban készült képektől kezdve a régen készült fekete-fehér képekig bármit, mely Elekkel kapcsolatos. Régi épületek, melyek már nem találhatók, régi események pl.: koszorúzások, bálok, farsang, óvodai és iskolai rendezvények, sportesemények stb.
A pályázaton bárki részt vehet, nem eleki lakos is. Szívesen látnánk testvérvárosaink lakóinak Elekről, Elekiek Világtalálkozójáról készült képeit.
Az “Elek 2000-ben” témához minimum 13cm X 18cm-es képeket kérünk. Az “Eleki épületek, események a régmúltból” témában bármilyen nagyságú fotót elfogadunk. Mindkét témakörhöz elfogadunk fénymásolóval, nyomtatóval készült jó minőségű másolatokat. A pályázati munkákat nem rangsor szerint díjazzuk. Több díjat osztunk ki fotócikkek formájában (filmek, fotóalbumok) és oklevéllel köszönjük meg ha értékesebb fotóval találkozunk.
A képeken vagy külön papíron kérjük feltüntetni a beküldő nevét, címét, ha van a kép címét. A régi képeknél ha tudják a készítés idejét, esetleg a készítő nevét. A fotókat a polgármesteri hivatalba kérjük beküldeni vagy leadni. Postai feladás esetén a borítékra kérjük ráírni: “Fotó pályázat”. Beküldési határidő: 2000. június 30.
Eredményhirdetés az Elekiek V. Világtalálkozóján.
Méry Rudolf

Az évszaknak megfelelően
A mai kor társadalmi eseményei, jelenségei mindenki számára egyértelműsíthették: az embernek oda kell figyelnie földi javaira, és ha módjában áll, szakszerűen védelmeznie. Természetesen a termőföld terményei sincsenek biztonságban a dézsmálókkal szemben, ezért a mezőőri szolgálatnak létjogosultsága van. Mint azt Varga Ferenc, az eleki polgármesteri hivatal jegyzője elmondta, a földtulajdonosok igényelték e szolgálat bevezetését. A mezei őrszolgálat létrehozását és működését a központi költségvetés támogatja 50 %-ban, a másik 50 %-ot pedig a földhasználók térítik, önkormányzati rendelet alapján.
Az eleki mezei őrszolgálat feladatait Suhajda Attila és Kovács Ferenc látja el. Egyebek mellett elmondták, hogy 4450 hektáros területen végeznek megfigyelést és lépnek fel az illetéktelenekkel szemben. A jelenlegi technikai felszereltség részben elégséges, de a használatban lévő Simson típusú motorkerékpár mellé ajánlatos lenne egy - akár használt - terepjáró beszerzése. Az emberek - földtulajdonosok, civilek - tiszteletben tartják az őrszolgálatot, de itt is akadnak kivételek. Ami a vagyon elleni bűncselekményeket illeti, a téli hónapokban elsősorban a falopás volt jellemző, ősszel és nyáron elsősorban a kukorica és a lucerna van veszélyben. Az utóbbi két-három hónapban közel tíz fatolvajt értek tetten. Az eleki mezőőri szolgálat tagjai egyébként kitűnő együttműködési kapcsolatokat ápolnak a rendőrséggel és a határőrökkel.
B.N.